Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У березні 2014 р. до суду звернулась [PERSON] з позовом до вищевказаного відповідача про визнання права власності на нерухоме майно за спадкоємцем. Вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON], що постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, зокрема, на квартиру та інше нерухоме майно, у тому числі, на гараж розташований у дворі будинку [ADDRESS] в блоці дозволених і існуючих господарських споруд. Як спадкоємець першої черги позивач прийняла спадщину і вступила у володіння (управління) зазначеним спадковим майном. Нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину, крім гаражу, який не був належним чином зареєстрований. В судове засідання позивач не з'явилась. Через канцелярію суду позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, що по суті є заявою про зміну предмета позову: позивач просить визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом майнові права на вищевказаний гараж та право на завершення процедури оформлення об'єкта нерухомого майна у власність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка згідно заповіту від 15.03.2006 р. заповідала все своє майно [PERSON] (позивачу). Згідно рішення № 6 від 31.01.1997 р. виконавчого комітету Шосткинської міської ради [PERSON] дозволено володіти та користуватися гаражем, розташованим у дворі будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Як вбачається з досліджених судом доказів, спадкодавець - померла [PERSON] за свого життя не набула права власності на вищевказаний гараж, а тому, до спадкоємця (позивача) переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Аналогічна позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування". Згідно частини 1 статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.190 ЦК України майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до частини 2 даної статті одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що майнові права позивача потребують судового захисту у спосіб їхнього визнання, водночас, суд вважає, що право на завершення процедури оформлення об'єкта нерухомого майна (гаражу) у власність є складовою майнового права на дане нерухоме майно, а тому право на оформлення об'єкта нерухомого майна у власність додаткового визнання не потребує.

Outcome: partial