Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 19.10.2015 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 19.10.2015 року Ємільчинським районним судом Житомирської області постановлено рішення про стягнення з [PERSON] , на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 10.12.2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів зараз знаходиться на примусовому виконанні у Ємільчинському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області, виконавче провадження № 55976601. З часу винесення судового рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір витрат на утримання дітей значно зріс. Вона постійно несе витрати, пов`язані з придбанням продуктів харчування дітям, придбанням сезонного одягу і взуття, придбання ліків у разі їх хвороби. А тому, кошти, які сплачуються відповідачем є недостатніми для належного утримання неповнолітніх дітей, їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Єдиним її джерелом доходу зараз є державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім`ї. Відповідач за станом здоров`я є працездатним і може сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі, ніж той, який встановлено рішенням суду. Відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід займаючись приватними заробітками. 25.02.2020 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу було роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження [PERSON] отримав 07.03.2020 року, однак відзив на позовну заяву до даного часу не надав. Надав довідку Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 128 від 10.03.2020 року про те, що він ніде не працює з 15.02.2019 року та довідку Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 129 від 10.03.2020 року про те, що на його утриманні знаходились діти: син [PERSON] з 31.07.2019 року по [INFO] та дочка [PERSON] з 31.07.2019 року по [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Ганнопільської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , а відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Ганнопільської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8-9). Згідно виконавчого листа у справі № 277/792/15 виданого Ємільчинським районним судом Житомирської області 26.01.2018 року з [PERSON] стягується аліментна плата на користь позивача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 100 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10). Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2020 року - 1779 грн., з 01.07.2020 року 1859 грн., з 01.12.2020 року 1921 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2020 року 2218 грн., з 01.07.2020 року 2318 грн., з 01.12.2020 року 2395 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання дітей у зв`язку із ростом цін на продукти та одяг, оплату комунальних послуг. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, а також враховуючи позицію відповідача, який не подав відзиву на позовну заяву, не оспорив суму аліментів, яку просить стягувати позивач, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог про збільшення розміру стягуваних аліментів. Змінений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved