Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.05.2006 р. у розмірі 60885,83 грн., а також судових витрат. ЗАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків ПАТ КБ "ПриваБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. найменування позивача змінено на ПАТ КБ "ПриватБанк", 17.07.2009 року проведено держану реєстрацію вказаних змін. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору від 19.05.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач надав свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 28.02.2014 року, має заборгованість у розмірі 60885, 83 грн. З урахуванням уточнення позовних вимог згідно заяви від 28.10.14 року, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 43732,15грн., а також штрафні санкції у сумі 500,00грн. (фіксована частина), 2875,52грн. (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення відповідно до викладеного в позовній заяві. Представники відповідач позови не визнали, посилаючись на його безпідставність, а також пропущення позивачем строків позовної давності, про що подали письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Кредитного договору № б/н від 19.05.2006 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується його особистим підписом у заяві. (а.с.8, 9-14). Однак у порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно судового наказу від 14 вересня 2007 року з відповідача було стягнуто на користь позивача заборгованість у сумі 13778,16грн., яка, згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів справи з видачі вказаного судового наказу, станом на 27.08.2007року складається з заборгованості за кредитом у сумі 9833,80грн., заборгованості за користування по процентам за користування кредитом у сумі 3944,36грн. Доказів виконання судового наказу і погашення стягнутої судом заборгованості відповідач в судове засідання не надав. Суд не приймає посилання відповідача та його представників щодо необхідності застосування позовної давності, оскільки відповідно до п.9.3., 9.5. Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною угоди, укладеної між позивачем та відповідачем, картковий рахунок відкривається на невизначений строк, і може бути закритий на підставі письмової заяви отримувача картки до банку. При цьому отримувач картки має погасити наявну заборгованість. Доказів звернення до банку із заявою щодо закриття рахунку відповідачем суду не представлено, натомість, згідно наданих представником позивача даних, за лицевим рахунком відповідача обліковується заборгованість, а картка відповідача була поновлена з визначеним строком її дії до травня місяця 2013 року, що відповідає положенням пп.9.3, 9.5 Умов і правил надання банківських послуг. таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень статей 261, 267 ЦК України. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Наслідки невиконання зобов'язання передбачені статтею 611 ЦК України, до яких зокрема належить сплата неустойки. Як встановлено судом, позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, натомість боржник свої зобов'язань не виконав у зв'язку з чим є обґрунтованим стягнення з нього заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 43732,15грн., а також штрафні санкції у сумі 500,00грн. (фіксована частина), 2875,52грн. (процентна складова), які розраховані позивачем відповідно до пунктів 6.6, 8.6., 5.5.1 Умов і правил надання банківських послуг. З огляду на вищевикладене уточнені позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають задоволенню в повному обсязі. В відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вкладеного та

Outcome: approved