Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач ТОВ "Факторингова компанія "Укрфінресурс" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в обгрунтування своїх вимог вказував, що 07.05.2007 року між ТОВ «Унікредит Банк», правонаступником якого є ПАТ«Унікредит Банк» та [PERSON] укладено Договір № К14-26258021017598 про відкриття та обслуговування карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 50000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік. 18.11.2013 року між ПАТ « Унікредит Банк» та ТОВ «Факторингова компанія» Фонд боргових зобов'язань укладено договір факторингу №2235, відповідно до якого ПАТ «Унікредит Банк» відступив своє право вимоги до [PERSON] 18.11.2013року між ТОВ «Факторингова компанія» Фонд боргових зобов'язань та ТОВ ФК "Укрфінресурс" укладено договір факторингу №18/11, згідно з яким право вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ ФК "Укрфінресурс". Станом на 14.05.2014року заборгованість за договором № К14-26258021017598 від 07.05.2007року складає 55534,48грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 55534,48грн ., судові витрати. В судове засідання представник позивача скерував заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що між «Унікредит Банк» , правонаступником якого є ПАТ«Унікредит Банк» та [PERSON] 07.05.2007 року укладено Договір № К14-26258021017598 про відкриття та обслуговування карткового рахунку, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 50000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік. 18.11.2013року між ПАТ « Унікредит Банк» та ТОВ « ФК Фонд боргових зобов»язань укладено договір факторингу №2235, відповідно до якого ПАТ« Унікредит Банк» відступив своє право вимоги до [PERSON] та 18.11.2013року між ТОВ ФК Фонд боргових зобов»язань та ТОВ ФК "Укрфінресурс" укладено договір факторингу №18/11, згідно з яким право вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ ФК "Укрфінресурс". Відповідно до п.2.3 договору та п.9.16 Додатку 1 до договору, відповідач зобов»язався сплатити банку відповідну плату, а саме: за користування непростроченим кпредитом у вигляді відсотків у розмірі 24% річних ; за користуванння простроченим до повернення кредиту у вигляді відсотків у розмірі 36%річних. Відповідно до п.2.4 договору , строк користування черговим кредитом не має перевищувати 364 дні. Кредитом [PERSON] скористався, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором № № К14-26258021017598 від 07.05.2007року , станом на 14.05.2014року. Позичальником систематично порушує умови кредитного договору щодо строків погашення кредиту та сплати відсотків, графіку погашення кредиту не дотримується, чим порушує умови кредитування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Підписанням кредитного договору, фактом отримання і використання кредиту, підтверджено, що позичальник в повному обсязі ознайомлювався з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняв на себе зобов'язання щодо виконання договору. Крім того, взаємні права обов'язки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі від 07.05.2007року. При укладенні спірного правочину не існувало ніяких умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах. Умови укладених між сторонами кредитного договору, погоджувались при укладенні правочину і позичальник проти них не заперечував. Отже, такі умови договорів є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.629 ЦК України). ПАТ« Унікредит Банк» належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, відповідачу був відкритий картковий рахунок, наданий кредит із застосуванням картки, однак взяті на себе кредитні зобов'язання відповідач порушив, систематично не дотримується графіку погашення кредиту та оплати відсотків за користування ним, що призвело до утворення простроченої заборгованості за кредитним договором. Заборгованість за кредитним договором № К14-26258021017598 від 07.05.2007 року станом на 14.05.2014року складає 55534,48грн. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення . До стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитним догором в сумі 55534,48грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 555,35грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, в також витрати 150 грн. за публікацію виклику відповідача до суду в газеті, оскільки означені судові витрати на загальну суму 705,35 грн. понесені позивачем, що підтверджено документально. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved