Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Білокуракинська селищна рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення недоотриманої орендної плати за користування земельної ділянкою. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що між Білокуракинською селищною радою та [PERSON] було укладено договори оренди земельної ділянки від 31.10.2011 року. Згідно договорів селищною радою відповідачу було передано в оренду земельні ділянки, що розташовані в межах населеного пункту смт. Білокуракине, загальною площею 24,9015 га., для ведення фермерського господарства. Відповідно до положень вищевказаних договорів, а саме п. 2.3. "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі" в процентному співвідношенні встановленому до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, п. 2.4. "Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством". В свою чергу, між Білокуракинською селищною радою та відповідачем при укладенні договорів від 31.10.2011 року досягнуто згоди щодо випадків перегляду розмірів орендної плати, а саме - згідно п.2.6 „Розмір орендної плати повинен бути переглянутий сторонами у таких випадках : зміни розмірів земельного податку; підвищення цін, тарифів; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами, збільшення нормативно грошової оцінки земельної ділянки; та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України". Також між селищною радою та відповідачем при укладенні договорів від 31.10.2011 року досягнуто згоди щодо порядку внесення орендної плати, а саме - згідно п. 2.4. вказаного договору. Згідно Постанови КМУ №1185 від 31.10.2011 року орендар повинен сплачувати орендну плату з урахуванням коефіцієнту 1,756. Відповідач орендну плату з урахуванням даного коефіцієнту не сплачував, угоду про внесення змін до договору оренди не укладав. Селищна рада направляла лист орендарю про необхідність укладання такої угоди але угоду було зареєстровано тільки на прикінці 2012 року, а саме 22.10.2012 року та 29.11.2012 року чи бюджет селищної ради недоотримав 4716,25 грн., за період з 01.01.2012 року до 22.10.2012 року та 29.11.2012 року. В свою чергу, Білокуракинською міжрайонною державною фінансовою інспекцією в Луганській області під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Білокуракинської селищної ради за період з 01.07.2011 по 31.03.2013 року щодо дотримання вимог чинного законодавства з питань ефективного та цільового використання державних земель та земель комунальної власності було виявлено недоліки. За результатами перевірки було складено Акт ревізії фінансово-господарської діяльності Білокуракинської селищної ради за період з 01.07.2011 по 31.03.2013 року № 710-21 /009 05.06.2013р. До числа недоліків було віднесено і недоліки, пов'язані зі сплатою орендної плати згідно зі змінами до чинного законодавства, а саме Постанови КМУ №1185 від 31.10.2011 року стосовно сплати орендної плати за користування землями сільськогосподарського призначення (ріллі) з урахуванням коефіцієнту 1,756. Відповідно до вимог, встановлених нормами чинного законодавства України, результати проведеної перевірки були направлені на розгляд та виконання керівництву Білокуракинської селищної ради. З метою вжиття заходів щодо усунення недоліків виявлених під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Білокуракинської селищної ради за період з 01.07.2011 по 31.03.2013 року, Акт ревізії було розглянуто на засіданні 49-ої сесії Білокуракинської селищної ради, де було прийняте рішення про зобов'язання [PERSON], у місячний термін сплатити недоотриману орендну плату в бюджет Білокуракинської селищної ради. Після чого вищевказане рішення, листи та претензії про необхідність погашення виявленої під час ревізії недоотриманої орендної плати. Але [PERSON] у добровільному порядку від сплати даної суми відмовляється, та станом на 01.03.2012 року не відшкодував до селищного бюджету збитки у сумі 4716,25 грн., які просять стягнути з відповідача на користь позивача, а також стягнути сплачений останнім судовий збір. В судовому засідання представник позивача - Білокуракинської селищної ради - надала аналогічні пояснення підтримавши позовні вимоги в повному обсязі. Просила суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного: 31.10.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договори оренди земельних ділянок, згідно яких позивач надав відповідачеві в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 14,4043 га. - ріллі, 5,9799 га. - ріллі., та 4,5173 га. - ріллі до 20 вересня 2060 року. Дані договори пройшли державну реєстрацію та зареєстровані у відділі Держкомзему у Білокуракинському районі 31.10.2011 року за № 442095514000899, 4420955140009, 442095514000901 (а.с. 3-8) Пунктом 2.3 даних договорів передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, що на момент підписання цього договору складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, відповідно сума орендної плати становить 4474,78 грн.,1857,69 грн., та 1403,33 грн. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, Законом України „Про оренду землі", тощо. Відповідно до ст. ст. 13-15 Закону України „Про оренду землі" ( в чинній на день укладення договору редакції) договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.1 ст. 14 Закону України „Про оренду землі" договір оренди укладається у письмовій формі та відповідно до ст. 18 Закону України „ Про оренду землі" набуває чинності після його державної реєстрації. Право визначати розмір орендної плати за земельні ділянки приватної власності законодавець залишив сторонам договору оренди. Останні реалізують це право шляхом досягнення згоди і укладення договору оренди у формі передбаченій законодавством України. Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, а зокрема Законом України „Про оренду землі". Відповідно до ст. 21 Закону України „ Про оренду землі" ( в редакції чинній на час укладення договору) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди . Відповідно до ст. ст. 22, 23 Закону України „Про оренду землі" орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Так, в судовому засіданні встановлено, що при укладенні договорів оренди земельних ділянок сторони дійшли згоди, щодо ставок та форми оплати за оренду землі, яка становить 3% від вартості земельних ділянок, тобто 4474,78 грн.,1857,69 грн., та 1403,33 грн. В судовому засіданні представник позивача не заперечував ту обставину, що в 2011 році орендна плата позивачеві, відповідно до умов укладених Договорів була виплачена в повному обсязі в розмірі 3% вартості земельних ділянок, відповідно 4474,78 грн.,1857,69 грн., та 1403,33 грн. Разом з тим, позивач вважає, що відповідно до висновків проведеної ревізії, рішення сесії та згідно Постанови КМУ №1185 від 31.10.2011 року відповідач повинен був сплачувати орендну плату з урахуванням коефіцієнту 1,756. Суд дані доводи до уваги не приймає з огляду на наступне: так, за змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що указані в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору законодавству. Постанова КМУ від 31.10.2011 року за № 1185 „Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів", вступила в дію з 01.01.2012 року, тобто дана постанова набрала чинності після укладення договорів оренди між сторонами. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що 06.09.2012 року між сторонами було укладено угоди про внесення змін до договорів оренди відповідних земельних ділянок, зареєстрованих у Відділі Держкомзему Білокуракинського району 22.10.2012р., 29.11.2012р., та 29.11.2012р. Маючи бажання переглянути розмір орендної плати в сторону її збільшення, позивач мав би звернутися до відповідача за вирішенням даного питання в порядку передбаченому ст. 30 Закону України » Про оренду землі», та п.4.1, 4.5 Договорів оренди земельних ділянок від 31 жовтня 2011р., згідно яких зміна умов договору оренди землі здійснюється в письмовій формі та за взаємною згодою сторін. За викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що виплата йому в 2011 році орендної плати здійснена не в повному обсязі є не обґрунтованими та не відповідають вимогах чинного законодавства і умовам договорів оренди земельних ділянок від 31 жовтня 2011р. За викладених вище обставин вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed