Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] з посиланням на те, що [INFO] року в с. Стрижавка народилася вона, її батьками були [PERSON] та [PERSON] , проте в актовому записі про народження, оскільки батьки в шлюбі не перебували, зазначили лише ім`я батька - « [PERSON] ». [INFO] в с. Стрижавка народився її брат [PERSON] , його батьками були [PERSON] та [PERSON] , які 29 червня 1971 року у виконкомі Стрижавської сільської ради уклали шлюб, про що було зроблено актовий запис №14. З 23 травня 1973 року по 28 грудня 1976 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON] , при розірванні якого їй було залишено прізвище « [PERSON] ». 6 вересня 1991 року у відділі ЗАГС Ленінградського району міста Києва вона одружилася із [PERSON] , обравши при одруженні прізвище « [PERSON] ». Як видно із погосподарських книг Стрижавської сільської ради за 1986-1990 роки №2, та за 1991-1995 роки № 4, довідки Стрижавської сільської ради житловий будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору, єдиним членом якого був [PERSON] , [INFO] (в погосподарських книгах помилково зазначений як « [PERSON] » (за прізвищем батька) та « [INFO] »), який на час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року набув права власності на житловий будинок як майно колгоспного двору. [INFO] помер її брат [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла вона, спадкоємиця за законом, подавши 5 грудня 2018 року заяву про прийняття спадщини. Із заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину на належний померлому житловий будинок [ADDRESS] вона звернулася до Ставищенської районної державної нотаріальної контори. 29 травня 2019 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори за №507/02-31 винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно на вказаний будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлого та недоведеність родинних стосунків, а саме неможливість врахувати як доказ родинних стосунків довідки про укладення шлюбу №118 від 07.12.2018 року виданої відділом ЗАГС адміністрації Тенькінського міського округу Магаданської області. Як вбачається з довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» №2021 від 12.08.2019 року реєстрація права власності на вищезазначений житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня. Як видно з технічного паспорта на вищевказаний садибний (індивідуальний) житловий будинок, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок «А-1» загальною площею 60,5 м2, житловою площею 38,9 м2, з прибудовою «а», та господарські споруди: сарай «Б-1», убиральня «В-1». Стрижавська сільська рада свідоцтва про право власності на ім`я померлого не видала, що позбавляє її можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Земельна ділянка, розташована за зазначеною адресою, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд не приватизована. Вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на житловий будинок [ADDRESS] , і це право увійшло до складу спадщини. Позивач просить суд встановити факт, що вона є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] брата [PERSON] на вищевказаний житловий будинок. Позивач в підготовче засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 42), в позовній заяві просила справу розглядати у її відсутність (а.с. 3-5). Представник відповідача Стрижавської сільської ради в підготовче засідання не прибув, Стрижавська сільська рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала. Родинні зв`язки [PERSON] та [PERSON] підтверджує. Просить справу розглядати без участі представника (а. с. 49). Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову представником відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Встановлення вказаного факту необхідне [PERSON] для оформлення спадщини і підтверджується: - копіями свідоцтва про народження (а.с. 15), довідки про укладення шлюбу (а.с. 34), свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15 зв.), відповідно до якого [INFO] в с. Стрижавка народилася [PERSON] , батьками якої вказані: батько [PERSON] , мати - [PERSON] , з 23 травня 1973 року по 28 грудня 1979 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , а 6 вересня 1991 одружилася з [PERSON] , взявши при одруженні його прізвище; - копіями свідоцтва про народження (а.с. 15), свідоцтва про смерть (а.с. 14), відповідно до яких [INFO] в с. Стрижавка народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] , та який помер [INFO] ; - копією свідоцтва про одруження (а. с. 20), відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] одружилися 29 червня 1971 року; - довідкою виконкому Стрижавської сільської ради від 4 жовтня 2019 року № 246 (а.с. 27) та копією витягу із погосподарської книги № 2 за 1986-1990 та № 4 за 1991-1995 роки (а.с. 30-33), відповідно до яких прізвище [PERSON] , [INFO] , який постійно до дня смерті [INFO] проживав по [ADDRESS] , в частині погосподарських книг Стрижавської сільської ради помилково зазначене за прізвищем батька - „ [PERSON] " та є помилка в написанні дати його народження „ [INFO] ". В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] року забудови, належав до майна колгоспного двору, головою та єдиним членом якого був [PERSON] , [INFO] (помилково зазначений як „ [PERSON] " за прізвищем батька та „ [INFO] "), який набув 15 квітня 1991 року права власності на будинок як на майно колгоспного двору (а. с. 27, 30-33). Відповідно до копії технічного паспорта (а. с. 22-24), довідки Стрижавської сільської ради від 27 червня 2019 року № 153 (а.с. 28) вказаний житловий будинок загальною площею 60,5 кв. метри, житловою площею 38,9 кв. метри, вартістю 110548 гривень розташований на не приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться прибудова „а", сарай „Б-1", убиральня „В-1". [INFO] [PERSON] помер (а.с. 14). До спадкового майна померлого належить вищевказаний житловий будинок. З копії спадкової справи (а.с. 8-19), довідки Стрижавської сільської ради від 27 червня 2019 року №152 (а.с. 26) встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори звернулася його сестра - [PERSON] , спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. 29 травня 2019 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки остання не надала документи, які б підтверджували її родинні стосунки зі спадкодавцем та через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а. с. 25). Свідоцтво про право власності на вищевказаний будинок Стрижавською сільською радою на ім`я померлого не видавалося (а. с. 29), реєстрація права власності на даний будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 року не проводилась (а.с. 21) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 45). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на вищевказаний житловий будинок, як на майно колгоспного двору, а позивач набула права власності на даний будинок в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] і оскільки відповідачем позов визнається, то його слід задовольнити. Оскільки позивач в позовній заяві вказала, що понесені судові витрати бере на себе (а.с. 3-5), Стрижавська сільська рада до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved