Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» в особі представника [PERSON] 27.01.2014 року звернулося до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимох представник позивача зазначила, що відповідно до укладеного договору №VIXRRX11990116 від 07.08.2008 року [PERSON] 07.08.2008 року отримав кредит у розмірі 5677, 85 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 04.11.2013 року має заборгованість - 51085, 50 грн. яка складається: - 5172,63 грн. заборгованість за кредитом; - 507, 13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 885,69 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 41611,22 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 2408,83 штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з мотивів і підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач на виклик суду не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не надходило. За таких обставин, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем - Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем - [PERSON] 07.08.2008 року укладено договір кредиту №VIXRRX11990116 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5677,85 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору (п. 4.4) погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати (з 9 по 14 число кожного місяця), Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із погашення тіла кредиту, погашення відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, а також інших витрат згідно умов Договору. Згідно п. 4.1 Договору за користування Кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення Кредиту позичальник щомісячно в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах та заяві. Відповідно до п. 5.1 Договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченого зобов'язання по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховуються. Згідно п. 5.3 вказаного Договору при порушенні позивачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує внаслідок чого станом на 04.11.2013 року виникла заборгованість у розмірі 51085,50 грн., яка складається: - 5172,63 грн. заборгованість за кредитом; - 507, 13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 885,69 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 41611,22 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 2408,83 штраф (процентна складова). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами цивільного законодавства у сфері кредитних зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст.11 цього кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Підстави припинення зобов'язань зазначені в ст.ст.599, 600, 601, 604- 609 ЦК та не передбачають можливості припинення зобов'язання у зв'язку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує у позивача виникло право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту №VIXRRX11990116 від 07.08.2008 року. Стосовно заявленої суми пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у розмірі 41611,22 грн. то суд вважає, вказану суму неспівмірною сумі основного зобов'язання, адже вона перевищує суму кредиту отриманого позивачем мало не у вісім разів. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім того, при вирішенні вказаного спору необхідно застосовувати висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011р. у справі №1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) про поширення на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладання, так і під час виконання такого договору положень п.п.22, 23 ст.1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». За вказаних обставин, суд вважає за можливе застосувати положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні розміру пені, оскільки визначений позивачем розмір останньої є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту. Право судів, які розглядають спори про стягнення неустойки, трактується як їх обов'язок зменшувати неустойки розмір яких перевищує середні величини. На думку суду більш доцільним та таким, що повністю відповідає законодавству є оцінка вимог кредитора про стягнення неустойки в частині, що перевищує можливі збитки у зв'язку із порушенням зобов'язання, як зловживання правом (ст. 13 ЦК), що слугує підставою для відхилення позовних вимог в певній частині. У даному разі за середні величини можна розглядати суму основного забов'язання плюс суму процентів та суму комісії за користування кредитом, адже це саме ті реальні збитки яких було завдано кредитору у наслідок невиконання боржником своїх зобов'язань за договором. Виходячи із викладеного суд вважає за доцільне зменшити розмір пені до розміру суми заборгованість за кредитом, 507, 13 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом, 885,69 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2408,83 штраф (процентна складова), що в цілому становитиме 8588 грн. 59 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» в особі представника [PERSON] до [PERSON] підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі: 5172,63 грн. заборгованість за кредитом, 507, 13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 885,69 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 8588,59 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2408,83 штраф (процентна складова), а всього: 17177,18 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 243 грн. 60 коп. На підставах вищевказаного, ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial