Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

31.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 08 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконавчому комітеті Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 2. Від шлюбу мають одну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї, як зазначає позивачка, стало те, що в них з відповідачем різні погляди на життя, на протязі тривалого часу вони не підтримують шлюбні відносини, з грудня 2013 року не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи, що сім'я фактично розпалась, позивачка вважає, що примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, але надали заяви з проханням справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, в разі неявки відповідача просили винести рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'являвся. Відповідно до довідки Татарбунарського РВ ГУ ДМС України в Одеській області від 04.09.2015 року № 570 - [PERSON], [INFO], зареєстрований з 18.11.2003 року в [ADDRESS](а.с.13). Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку та вручені останньому, що вбачається з повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.17,20 ). [PERSON] причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність або заперечення проти позову суду не надав. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що представник позивачки згодний. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 08.08.2011 року (а.с.4), 08.08.2011 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у виконавчому комітеті Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 2. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8) Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують з грудня 2013 року, втратили почуття поваги та кохання один до одного, примирення не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно й шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". В поданій до суду позовній заяві, остання просила залишити їй прізвище "[PERSON]", тому підстав для відновлення дошлюбного прізвища позивачки, суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору в сумі 243,60 гривні згідно квитанцій №N19NH43091 (а.с.1) .

Outcome: approved