Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, при цьому збільшив позовні вимоги, про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 4 410 321 грн. 91 коп. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до кредитного договору від 09.04.2011р. № 2 ПАТ «АСВІО Банк» надало відповідачу [PERSON] грошові кошти 3 000 000 грн.(три мільйони грн.) зі сплатою 13 % річних та комісій, строком на 12 календарних місяців до 29.04.2012 року. Відповідно до договору застави з метою забезпечення всіх зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, ТОВ «Укрміськбудпостач» передало ПАТ «АСВІО Банк» в заставу майнові права на отримання грошових коштів у сумі 3 000 000 грн., що випливають з договору банківського вкладу «Гарантійний» № 02-201/11д в національній валюті без права поповнення від 29.04.2011 року, укладеного між ПАТ «АСВІО Банк» та ТОВ «Укрміськбудпостач». При цьому згідно договору застави сторони дійшли згоди, що звернення стягнення на грошові кошти, майнові права вимоги яких є предметом застави за цим договором, здійснюється шляхом їх договірного списання заставодержателем в рахунок погашення його забезпечення заставою вимог. Тому, у зв'язку із невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, з метою погашення простроченої заборгованості по кредиту ПАТ «АСВІО БАНК» згідно меморіального ордеру від 5.09.2012р. №162359271 з метою погашення простроченої заборгованості за кредитом згідно п.3.3.4 Договору застави списало з рахунку ТОВ «Укрміськбудпостач» грошові кошти в сумі 3 000 000 грн., як з свого боржника. Так, ТОВ «Укрміськбудпостач» виступило перед ПАТ «АСВІО Банк» майновим поручителем відповідача і фактично виконало його зобов'язання перед банком. Внаслідок чого ТОВ «Укрміськбудпостач» набуло права регресної вимоги грошових коштів від [PERSON], який став боржником позивача. Відповідач так і не сплатив борг і тому утворилася заборгованість 4 410 321 грн. 91 коп. з них сума основної заборгованості 3 000 000 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 186164 грн. 38 коп., інфляційні збитки у сумі 479500 грн., збитки (упущена вигода) у сумі 744657грн.53коп. Представник третьої особи на стороні позивача ПАТ «АСВІО Банк» у судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити, вказуючи на його законність та обгрунтованість. Зазначив, що згідно п.1.2.5 договору застави заставодержатель (позивач) набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо на час настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано належним чином згідно з умовами кредитного договору. В зв'язку із чим 05 вересня 2012р. ПАТ «АСВІО Банк» було реалізовано право звернення стягнення на грошові кошти, майнові права вимоги яких предметом застави, шляхом їх договірного списання заставодержателем (позивачем) в рахунок погашення його забезпечення заставою вимог, скористався своїм правом та здійснив списання суми боргу 3 000 000 грн. з вкладного (депозитного) рахунку погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те що у зв'язку з тим, що проведено заміну кредитора, вважає, що порушенні права його довірителя. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи на стороні позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 cт. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 29.04.2011 року між ПАТ "АСВІО БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2, згідно якого позивач зобов'язується надати відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у сумі 3 000 000 грн. 00 коп., зі сплатою 13% річних та комісій (відповідно до Додатку 1 до договору) та з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 29.04.2012 року./а.с.6-10/ Також, 29.04.2011 року 3-тя особа ПАТ "АСВІО БАНК" та позивач ТОВ "Укрміськбудпостач" уклали договір застави майнових прав № 20-201/11-З, відповідно до якого в якості забезпечення виконання всіх зобов'язань позичальника за кредитним договором № 2 від 29.04.2011 року, передає заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 3 000 000 грн. 00 коп., що випливають з договору банківського вкладу (депозиту) "ГАРАНТІЙНИЙ" № 02-201/11Д в національній валюті без права поповнення від 29.04.2011 року, згідно якого заставодавець виступає "Вкладником"./а.с.13-19/ Судом встановлено, що згідно меморіального ордеру № 16359271 від 05 вересня 2012р. ПАТ «АСВІО Банк» з метою погашення простроченої заборгованості по кредиту договору застави списало з рахунку ТОВ «Укрміськбудпостач» грошові кошти в сумі 3 000 000 грн., як з свого боржника. /а.с.21/ Згідно умов кредитного договору п.п. 3.3.5; 3.3.6; 3.3.7 позичальник зобов'язаний погашати кредитору кредит відповідно до умов цього договору; сплачувати кредитору проценти та комісії в строк, встановлені в п.2.4.,2.5 цього договору; сплачувати кредитору неустойку(пеню, штраф) в строки, встановлений у п.2.6 цього договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язані може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем.) Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі прав кредитора у цьому зобов'язані, в тому числій ті,що забезпечували його виконання. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України банк зобовязується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі ...) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Як вбачається із наданого позивачем ТОВ "Укрміськбудпостач" розрахунку відповідач [PERSON] і досі не виконав свої зобов'язання за укладеним кредитним договором, відповідно має заборгованість в розмірі 3000000 (три мільйони грн.) - тіло кредиту. З урахуванням положень ст.625 ЦК України 3% річних від простроченої суми заборгованості становить 186164грн.38коп. (сто вісімдесят шість тисяч сто шістдесят чотири грн..38коп.) та 479500грн.(чотириста сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот грн.) - інфляційні збитки. Враховуючи викладене, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В частині позовних вимог щодо стягнення завданих збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 624328грн.76коп. суд відмовляє у задоволенні позову виходячи із наступного. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.2 ст.623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно ч.3 ст.623 ЦК України збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Згідно ч.4 ст.623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Виходячи із вищезазначених норм для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як - то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з визначених елементів цивільна відповідальність не настає. Позивачем в судовому засіданні не було надано доказів того, що несвоєчасна сплата відповідачем платежів за кредитним договором призвела до понесення позивачем збитків.

Outcome: partial