Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області\~ про\~ тлумачення змісту заповіту та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві вказувала, що вона, [PERSON] (дошлюбне прізвище "Данильченко"), є спадкоємцем за заповітом [PERSON], яка померла 07 липня 2015 року в місті Хорол Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про її смерть [PERSON] І-КЕ № 306952. Відповідно до заповіту, посвідченого 22 жовтня 2004 року секретарем виконавчого комітету Тарасівської сільської Ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області [PERSON] зареєстрованому в реєстрі за № 140, [PERSON] на випадок смерті своє право на земельну частку (пай), що знаходиться в СТОВ "Тарасівське" та розташована на території Тарасівської сільської ради та належить їй на праві власності заповіла їй, [PERSON]. Вказана земельна ділянка належала їй на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ПЛ № 0155341, який пізніше замінено на Державний акт на право приватної власності на землю Серії РЗ № 682162. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно: земельну ділянку площею 3,58 га, цільове призначення: для сільськогосподарського використання, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серія РЗ № 682162, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 414, виданий 19 грудня 2002 року. Від імені померлої [PERSON] виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради були посвідчені заповіти: 14.10.2004 року за № 138 та 22.10.2004 року за№ 140. Позивачка вказувала, що вона є спадкоємцем померлої 07 липня 2015 року [PERSON] за заповітом. Після її смерті, вона як спадкоємець за заповітом у відведений законом 6-місячний строк звернулась до Хорольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачка також вказувала, що із змісту заповіту спадкодавця, посвідченого 22 жовтня 2004 року секретарем виконавчого комітету Тарасівської сільської Ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області [PERSON] вбачається, що [PERSON] заповіла їй, [PERSON] своє право на земельну частку (пай), належне їй на праві власності, що знаходиться в СТОВ "Тарасівське" та розташована на території Тарасівської сільської ради. [PERSON] 19 грудня 2002 року проведено заміну Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0155341 на Державний акт на право приватної власності на землю Серія РЗ № 682162. Тобто, спадкодавцю на праві приватної власності належала саме земельна ділянка площею 3,58 га, цільове призначення: для сільськогосподарського використання, розташована на території Тарасівської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія РЗ № 682162. 07 липня 2015 року [PERSON] померла, не внісши змін до тексту вказаного заповіту. Позивачка вказувала, що у зв"язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на спадкове майно, тобто Державного акта на право приватної власності на землю, який втрачений про, що нею було поміщено оголошення у газеті "Вісті Хорольщини" від 05 лютого 2016 року № 6 (11268), вона не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом без тлумачення цього заповіту, а тому вимушена звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, в своїй позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності, а її позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляду справи за відсутності представника [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище "Данильченко"), є спадкоємцем за заповітом [PERSON], яка померла 07 липня 2015 року в місті Хорол Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про її смерть [PERSON] І-КЕ № 306952. Відповідно до заповіту, посвідченого 22 жовтня 2004 року секретарем виконавчого комітету Тарасівської сільської Ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області [PERSON] зареєстрованому в реєстрі за № 140, [PERSON] на випадок смерті своє право на земельну частку (пай), що знаходиться в СТОВ "Тарасівське" та розташована на території Тарасівської сільської ради та належить їй на праві власності заповіла [PERSON]. З довідки [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області № 161 від 09.02.2016 року слідує, що [PERSON], яка померла 07.07.2015 року, належала земельна частка (пай) площею 3,58 га, яка розташована на території [PERSON] (колишня Тарасівська) сільської ради. Вказана земельна ділянка належала їй на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ПЛ № 0155341, який пізніше замінено на Державний акт на право приватної власності на землю Серії РЗ № 682162. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно: земельну ділянку площею 3,58 га, цільове призначення: для сільськогосподарського використання, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серія РЗ № 682162, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 414, виданий 19 грудня 2002 року. Згідно з довідкою відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за № 01-16-01/705 від 04.02.2016 року [PERSON] дійсно належав Державний акт на право приватної власності на землю Серія РЗ № 682162 на території Тарасівської сільської ради. [PERSON] проведено заміну Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0155341 на Державний акт на право приватної власності на землю Серія РЗ № 682162 площею 3,58 га на території Тарасівської сільської ради. Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2016 року з урахуванням коефіцієнту індексації - 4,7964, та коефіцієнту -1.756 (Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить - 121 259, 27 грн. Із довідки виконкому Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 04 серпня 2015 року № 188 слідує, що померла 07 липня 2015 року [PERSON], [INFO], була зареєстрована та постійно проживала [INFO]. На день смерті [PERSON] інших, зареєстрованих разом з нею членів сім'ї, немає. Від імені померлої [PERSON] виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради були посвідчені заповіти: 14.10.2004 року за № 138 та 22.10.2004 року за № 140. Судом встановлено, що відповідно до ст. 1235 ЦК України [PERSON], є спадкоємцем померлої 07 липня 2015 року [PERSON] за заповітом. Після її смерті, [PERSON], як спадкоємець за заповітом у відведений законом 6-місячний строк звернулась до Хорольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При перевірці по обліку спадкових справ вказаної держнотконтори встановлено, що спадкова справа на майно померлої 07.07.2015 року [PERSON], відкрита у Хорольській державній нотаріальній конторі 05.08.2015 року за № 273/2015, що слідує з повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори від 02.02.2015 року № 141/01-16. Із змісту заповіту спадкодавця, посвідченого 22 жовтня 2004 року секретарем виконавчого комітету Тарасівської сільської Ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області [PERSON] вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] своє право на земельну частку (пай), належне їй на праві власності, що знаходиться в СТОВ "Тарасівське" та розташована на території Тарасівської сільської ради. [PERSON] 19 грудня 2002 року проведено заміну Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0155341 на Державний акт на право приватної власності на землю Серія РЗ № 682162. Отже, спадкодавцю на праві приватної власності належала саме земельна ділянка площею 3,58 га, цільове призначення: для сільськогосподарського використання, розташована на території Тарасівської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія РЗ № 682162. 07 липня 2015 року [PERSON] померла, не внісши змін до тексту вказаного заповіту. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерт і у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до статті 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, а згідно частини 2 вказаної статті у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 213 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вказує, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумаченя змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників, - в порядку позовного провадження. Відповідно до статті 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 5 червня 2003 року N 899-ІУ основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. На підставі статті 12 вказаного Закону оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) здійснюється після виконання землевпорядних робіт, щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Відповідно до п. 17 розділу 10 Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, саме Державний акт на право приватної власності на землю Серія РЗ № 682162, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 414 та виданий 19 грудня 2002 року є підставою для набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування на заповітом. З повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори № 141/01-16 від 02.02.2016 року слідує, що [PERSON], є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після [PERSON], померлої 07.07.2015 року, останнім місцем проживання якої було - с. Запорожчине, вул. Шевченка, 13 Хорольського району Полтавського області (на час відкриття спадщини проживала одна). Судом встановлено, що у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на спадкове майно, тобто Державного акта на право приватної власності на землю, який втрачено, що підтверджується оголошенням у газеті "Вісті Хорольщини" від 05 лютого 2016 року № 6 (11268), позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на неї, що слідує з вказаного повідомлення, а тому їй роз'яснено нотаріусом право для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно звернутися до суду. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] є село Запорожчине Хорольського району Полтавської області. Відповідно до ст. 1277 ЦК України належним відповідачем по даній справі є [PERSON] сільська рада Хорольського району Полтавської області, на території якої знаходиться вказана земельна ділянка, оскільки неприйнята спадкоємцями спадщина може бути визнана відумерлою і перейти у власність [PERSON] територіальної громади. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області\~про\~тлумачення змісту заповіту та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, оскільки іншої земельної ділянки покійна [PERSON] не мала, а тому вона хотіла заповісти лише земельну частку (пай), а не іншу землю. На підставі наведеного,

Outcome: approved