Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Служби безпеки України, в якому просить зобов'язати Службу безпеки України вилучити з офіційного сайту СБУ (http://www.sbu.gov.ua) інформацію, яку було опубліковано [INFO] такого змісту: "Контррозвідка СБУ затримала депутата міської ради Костянтинівки Донецької області від Комуністичної партії України, члена "Всеукраїнського союзу радянських офіцерів", який планував терористичні акти проти українських військових та цивільного населення міста. Зокрема, зловмисник у взаємодії з іншими членами законспірованої агентурної мережі терористичної організації «ДНР» планував отруєння ціаністим калієм водоймищ м. Костянтинівка. Крім того, диверсанти планували теракти на об'єктах інфраструктури міста та організацію замахів на українських військових з метою дестабілізації ситуації в регіоні. Член Компартії разом із спільниками збирав і передавав командиру диверсійно-розвідувальної групи з позивним "Ягуар" інформацію щодо дислокації сил і засобів АТО. Тривають оперативно-слідчі дії" та спростувати її. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] на офіційному сайті Служби безпеки України була опублікована вищевказана інформація. Це підтверджується роздруківкою скрін-шота сторінки офіційного сайта СБУ, а саме: за електронною адресою: [INFO]. У повідомленні мова йде про [PERSON], оскільки він є єдиним депутатом міської ради Костянтинівки Донецької області від Комуністичної партії України, членом "Всеукраїнського союзу радянських офіцерів". Крім того, саме [PERSON] 27 листопада 2014 року було затримано озброєними людьми. У подальшому, вищезгадана інформація була опублікована на різних інформаційних сайтах. Однак, вищезгадана інформація є недостовірною та такою, яка принижує її честь та гідність, а також честь та гідність її чоловіка [PERSON] [PERSON] не планував терористичні акти проти українських військових та цивільного населення міста, не взаємодіяв із іншими членами законспірованої агентурної мережі терористичної організації «ДНР», не планував отруєння ціаністим калієм водоймищ м. Костянтинівка, не планував теракти на об'єктах інфраструктури міста та організацію замахів на українських військових з метою дестабілізації ситуації в регіоні, не збирав і не передавав командиру диверсійно-розвідувальної групи з позивним "Ягуар" інформацію щодо дислокації сил і засобів АТО. Органи СБУ не здійснюють розслідування тих фактів, які були опубліковані на офіційному сайті СБУ. Насправді, [PERSON] було викрадено невстановленими посадовими особами. Відповідні факти понад 2 місяці розслідуються у двох кримінальних провадження Константинівським MB ГУМВС в Донецькій області. Він перебуває у розшуку як особа, що безвісно відсутня. Отже, СБУ оприлюднила неправдиву інформацію, яка порушує її гідність та чоловіка [PERSON], чим порушено її немайнові права. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача - Служби безпеки України проти задоволення позову заперечував та пояснив, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження поширення інформації Службою безпеки України, а роздруківка з публікацією з начебто офіційного веб-сайту СБУ, яка додана до позовної заяви не містить твердження про планування терористичних актів проти українських військових саме громадянином [PERSON] Слідчим СБУ дані про громадянина [PERSON] в Єдиний реєстр досудових розслідувань не вносились та досудове розслідування стосовно нього не проводилось. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV № 358871, виданим відділом РАГСу Константинівського міськвиконкому 25 липня 1984 р. Згідно витягу з кримінального провадження № 120140050380001645 від 27.11.2014 р. вбачається, що 27 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до Костянтинівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області з заявою про викрадення [PERSON] [INFO] який знаходився за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS]. За електронною адресою: [INFO], [INFO] було опубліковано інформацію наступного змісту: "Контррозвідка СБУ затримала депутата міської ради Костянтинівки Донецької області від Комуністичної партії України, члена "Всеукраїнського союзу радянських офіцерів", який планував терористичні акти проти українських військових та цивільного населення міста. Зокрема, зловмисник у взаємодії з іншими членами законспірованої агентурної мережі терористичної організації «ДНР» планував отруєння ціаністим калієм водоймищ м. Костянтинівка. Крім того, диверсанти планували теракти на об'єктах інфраструктури міста та організацію замахів на українських військових з метою дестабілізації ситуації в регіоні. Член Компартії разом із спільниками збирав і передавав командиру диверсійно-розвідувальної групи з позивним "Ягуар" інформацію щодо дислокації сил і засобів АТО. Тривають оперативно-слідчі дії.", що підтверджуються роздруківкою скрін-шота сторінки сайту. Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Разом з тим, статтею 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 26 ЦПК України усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов'язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Частиною 1 статті 201 ЦК України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі честь, гідність і ділова репутація. Статтею 270, 297 ЦК України передбачено, що відповідно до Конституції України фізична особа має, зокрема, право на повагу до гідності та честі. Честь і гідність фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», який має рекомендаційний характер, зазначається, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. У відповідності до п.15 вказаної вище постанови Пленуму ВСУ визначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Пунктом 18 зазначеної постанови визначено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Частина перша ст. 277 ЦК України встановлює, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Однак, позивачем всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України не було доведено те, що дана інформація не відповідає дійсності та стосується саме [PERSON] Відсутні належні та допустимі докази стосовного того, що слідчим СБУ вносились дані про громадянина [PERSON] в ЄРДР і проводилось досудове розслідування стосовно нього. Не надано також доказів у порядку ст. ст. 57-59 ЦПК України на підтвердження того, що саме відповідачем була поширена викладена у позовній заяві інформація. Дана обставина не була визнана представником відповідача в судовому засіданні, у відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, а тому підлягає доказуванню в суді. У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє здійсненню процесуальних прав сторін, встановлених цим Кодексом. Тобто процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами (ст. 60 ЦПК України). При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed