Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

17 серпня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в якій він просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на склад (комору), загальною площею 20,5 кв.м. та вбиральню, загальною площею 9,1 кв.м., що входять у комплекс будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування свого позову посилається на те, що він з 2006 року по даний час добросовісно, відкрито та безперервно користується комплексом будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: адмінкорпусом, прохідною, складами цементу, вбиральнею та складом (коморою). Адмінкорпус, прохідна та склад цементу належать йому на праві власності згідно відповідного свідоцтва і вони були придбані на Прикорпатській універсальній товарній біржі у Львівській області, які належали Кам'янка-Бузькому об'єднанню "Райагробуд", яка припинено 29.09.2006р. Технічну документацію та правовстановлюючі документи на вбиральню та склад (комору) йому не було видано. В процесі користування даними приміщеннями, було виготовлено нову технічну документацію і станом на даний час один технічний паспорт на всі будівлі, в т.ч. спірні. Експертом-техніком з інвентаризації нерухомого майна 27.07.2017р. було проведено обстеження комплексу будівель і складено акт де зазначено, що виявлено дві допоміжні будівлі, які були збудовані до 1990р. Такі будівлі знаходяться на відстані 5-15 метрів, це був один комплекс будівель, який використовувався позивачем добросовісно, відкрито та безперервно, а саме з 23.11.2006р, тобто понад 10 років. З посиланням на ст. 344 ЦК України просить суд визнати за ним право власності на такі будівлі за набувальною давністю. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважаючи такі безпідставними та необґрунтованими. Представник залученої судом до справи третьої особи - ТзОВ "Райтекс" в судовому засіданні також заперечив проти задоволення таких вимог в цілому. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кам'янка-Бузької міської ради від 30.10.2006р. №298 "Про оформлення права власності…" та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.11.2006р. [PERSON] є власником ряду будівель, що знаходяться за адресою [ADDRESS], а саме: адмінкорпус 285,8 кв.м., прохідна 19,9 кв.м., гаражі 939,1 кв.м., столярний цех (пилорами) 764,1 кв.м., склади цементу №1 та №2 180 кв.м. (а.с. 42,43). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.08.2017р. [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію приватного нотаріуса Робак Л.А. від 23.11.2016р. є власником комплексу будівель, що знаходяться за адресою [ADDRESS], а саме: адмінкорпус 285,8 кв.м., прохідна 19,9 кв.м., склади цементу 1 і 2 167,7 кв.м. (а.с. 40) Як видно із Технічного паспорту на комплекс будівель [ADDRESS] поряд із належними позивачу будівлями розташовані також будівля складу (комори) площею 24,7 кв.м. і позначена літ. "В" та вбиральня площею 16,1 кв.м. і позначена літерою "Г" (а.с. 14). Також, із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.09.2017р. видно, що за адресою [ADDRESS] не зареєстровано право власності на склад (комору), загальною площею 20,5 кв.м. та вбиральню, загальною площею 9,1 кв.м. Позивач звертаючись із даним позовом зазначив, що він добросовісно, відкрито та безперервно користується спірними будівлями більше 10 років, а тому просить визнати за ним таке право власності на підставі ст. 344 ЦК. Так, відповідно до ст. 344 ЦК, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У п. 9 Постанови Пленуму Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. З фактичних обставин справи судом встановлено, що позивач 23.11.2006р. набув права власності на ряд будівель за спірною адресою, проте обсяг його права обмежувався переліком тих будівель, записи про які містяться у його правовстановлюючих документах. А тому доводи позивача та його представника про те, що поряд із належними йому будівлями він користувався і спірними будівлями, свідчить про те, що він розумів про відсутність у нього підстав для цього. Відтак, суд дійшов висновку, що позивач повинен був знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності, що виключає добросовісність його поведінки, а отже й обов'язкову складову для визнання права власності за набувальною давністю. Письмові докази та покази свідків щодо давності та відкритості користування не дають підстав для задоволення позову, так як позивач на переконання суду не є добросовісним володільцем спірного майна. Суду не доведено на підставі будь-яких належних та допустимих доказів той факт, що позивач добросовісно заволодів спірними будівлями, а встановлені судом обставини свідчать про протилежне, а тому суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Outcome: dismissed