Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ "Спецтехоснастка" про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих неякісним наданням послуг, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь спричинену матеріальну шкоду в розмірі 3140 грн.; моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., та відшкодувати всі судові витрати у справі. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 07.12.2015 року вона уклала договір з ТОВ «Спецтехоснастка» на надання послуг хімічної чистки жіночої куртки біло-чорного кольору, з метою видалення плями на резинці білого кольору з внутрішньої сторони, вартість послуги склала 140 грн. за чистку куртки. 14 грудня 2015 року вона забрала свою куртку після проведення хімчистки, однак виявилося, що куртка після хімчистки була деформована та повністю змінила колір з біло-чорного на жовто-чорний, пляма видалена не була, пух куртки був збитий. Крім того, з лівої сторони куртки вона побачила дірку, тобто її річ була пошкоджена та стала не придатною для носіння. Після цього, вона залишила відповідачу куртку для проведення повторної хімчистки, оскільки річ втратила свій товарний вигляд і надалі використовувати її з такими дефектами було неможливо. 23.12.2015 року вона повторно прийшла за курткою, але дефекти не були виправлені. 30.12.2015 року на свою претензію від 24.12.2015 року вона отримала лист відповідача з повідомленням, що хімічна чистка куртки проведена належним чином, колір пуховика має первісний вигляд. На даний час пуховик не повернутий, матеріальна шкода не відшкодована, вважає, що діями відповідача також спричинена й моральна шкода., яку вона оцінює в 1000 грн. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що купувала куртку в магазині "Селяві", що знаходиться в ТЦ "ЦУМ" у м. Дніпродзержинську на 3-му поверсі, їй надали товарний чек але не з касового апарату. Після хімчистки куртка була сжата, пляма на білій резинці не була видалена залишилась чорного кольору. 14.12.2015 року куртку було нею повернуто відповідачу на переробку, за отримання куртки вона не росписувалась, куртку вона не забрала, написала претензію. Просила суд стягнути з ТОВ «Спецтехоснастка» на її користь вартість зіпсованого пуховика в розмірі 3000 грн.; вартість неякісно виконаної послуги в сумі 140 грн.; моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. На пропозицію представника відповідача [PERSON] надати докази на підтвердження обставин пошкодження речі, проведення експертизи на встановлення зносу куртки та її пошкодження, позивач повідомила, що пошкодження пуховика видно без проведення експертизи, зазначила, що всі наявні докази нею подані. Представник відповідача [PERSON], який працює технологом у ТОВ «Спецтехоснастка», в судовому засіданні заперечував проти позову, позовні вимоги не визнав повністю. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що наданий позивачем чек на підтвердження вартості куртки не відповідає законодавству, він не проведений через касовий апарат. Комісією ТОВ "Спецтехоснастка" не встановлено вини відповідача. На куртці позивача було відсутнє маркування. Належних доказів пошкодження куртки позивачем не надано, експертизу не заявлено. На квитанції наданої ТОВ «Спецтехоснастка» є підпис, що позивач отримала куртку, та на оберті квитанції є розяснення прав та відповідальності сторін, з якими позивач була ознайомлена, про що свідчить її підпис. Просив суд у задоволенні позову відмовити. Також, представниками відповідача надано суду письмові заперечення відповідача - директора ТОВ "Спецтехоснастка" [PERSON], в яких останній повідомив про неможливість нести відповідальність про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, посилаючись на відсутність доказів у позивача. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим за наступних підстав: Судом встановлено, що 07.12.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Спецтехоснастка» був укладений договір на надання послуг хімічної чистки жіночої куртки чорно-білого кольору, яка мала забруднення чорного кольору в середині куртки, а саме на резинці знизу, де було зазначено ступень зносу 30 %. Вартість послуги за чистку куртки склала 140 грн., що підтверджується квитанцією хімчистки "Три єноти" ТОВ «Спецтехоснастка» № 101421 від 07.12.2015 року складену в присутності позивача при прийомі куртки (а.с. 8). Між тим, позивачем, всупереч вимогам ст. 11, 59, 60 ЦПК України, ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 3.1, 3.2 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.200 № 614 (дійсного станом на 04.12.2015р.), не надано належних фінансових документів (платіжного доручення, квитанції до прибуткового касового ордеру, або фіскального касового чеку, товарного чеку, розрахункової квитанції) щодо підтвердження обставин вартості її куртки в сумі 3000 грн. Наданий позивачем товарний чек № 485 ПП Березовської на суму 3000 грн. (а.с. 7) не відповідає формі розрахунково-касового документу, тому не прийнято судом як належний доказ підтвердження вартості її куртки і дати покупки. Будь-яких інших доказів вартості належної позивачу куртки, останньою суду не надано. Як стверджує позивач, 14 грудня 2015 року і 23.12.2015 року нею було виявлено, що куртка після хімчистки була деформована та повністю змінила колір з біло-чорного на жовто-чорний, пляма на резинці видалена не була, пух куртки був збитий. Однак, будь яких доказів на підтвердження цих обставин, зокрема: актів, висновків, звітів, фотографій пошкодженої речі, пояснення свідків чи інших доказів суду не надала, на пропозицію представника відповідача заявити експертизу відмовилась, повідомивши суду, що пошкодження пуховика видно без проведення експертизи, всі наявні докази нею подані. Отже, позивачем не надано суду доказів того, що саме з вини відповідача була пошкоджена куртка та змінився її колір, а також не надані відповідні докази на підтвердження вартості куртки під час здійснення її чистки з урахуванням ступеня зносу. В судовому засіданні встановлено, що позивач на теперішній час свій пуховик не забрала, за її вимогами пуховик безкоштовно направлявся для проведення повторної хімчистки, але результати хімчистки позивача не задовольнили, що визнається сторонами у справі. Згідно наданих відповідачем розпорядження від 15.12.2015 року (а.с. 24), акту огляду речі від 16.12.2015 року (а.с. 25), нарядів від 18.12.2015 року (а.с. 26), пояснювальних записок приймальниці [PERSON] по обставинам 07.12.2015 і 14.12.2015 рр. (а.с. 27, 28), не вбачається деформації та зміни кольору куртки позивача з біло-чорного на жовто-чорний. Під час розгляду справи, судом згідно ч. 4\~статті 10 ЦПК України\~з метою всебічного і повного з'ясуванню щодо обставин спору роз'яснено сторонам їх права та обов'язки, і попереджено про вчинення або не вчинення процесуальних дій для здійснення їх прав. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки\~ст. 60 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст.\~27,\~46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до\~статті 137 ЦПК, мала можливість скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів, але останньою цього зроблено не було. Також, в судовому засданні судом було роз'яснено сторонам їх право на надання доказів шляхом проведення товарознавчої експертизи для встановлення вартості куртки позивача та ступеню її зносу, однак будь-яких клопотань про проведення експертизи сторонами заявлено не було. З урахування встановлених судом обставин, пояснень сторін, досліджених судом доказів, суд вважає позовні вимоги позивача не доведеними, оскільки останньою не подано будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених нею в позові щодо спричинення їй матеріальної шкоди та вартості завданих збитків, а тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. За змістом п.5\~ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів»,\~право споживача на відшкодування моральної шкоди виникає у разі, коли така шкода заподіяна внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки судом не встановленно винних дій відповідача, заподіяння позивачу майнової шкоди, вимоги щодо моральної шкоди позивача є похідними від заявленого нею стягнення матеріальних збитків, які визнані судом необгрунтованими. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та в задоволені позову відмовлено, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed