Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТзОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів"), треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 березня 2021 року поштовим зв`язком отримала постанову приватного виконавця Витвицького В.В. від 18 березня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №64889345. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчого провадження, дізналась що виконавчим документом, на підставі якого відкрито вказане виконавче провадження є виконавчий напис №6742, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 17 лютого 2021 року, яким стягнуто з неї (позивачки) на користь ТзОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість в сумі 23 704,75 грн, що виникла за кредитним договором №001-08017-120911 від 12 вересня 2011 року, укладеним із ПАТ "Дельта Банк", право вимоги за яким перейшло до товариства на підставі договору №2240/к про відступлення права вимоги, укладеного 07 травня 2020 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07 травня 2020 року по 30 листопада 2020 року. Вважає, що зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Вказує, що їй не відомо, що стало підставою для вчинення виконавчого напису про стягнення з неї на користь відповідача 23704,75 грн, оскільки жодних фінансових відносин зі стягувачем за виконавчим написом вона не мала, ТзОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не надсилалось їй повідомлення про відступлення права вимоги та доказів переходу до нього права вимоги за кредитним договором, нею не визнається розмір заборгованості, нарахований стягувачем, оскільки вона позбавлена будь-якої інформації зі сторони фінансової установи щодо кредитних зобов`язань. Крім того, відповідачем не надсилався їй лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором із зазначеннням стислого змісту порушених зобов`язань, що позбавило її можливості бути вчасно поінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або виконати такі, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. При цьому нотаріусом не перевірено надіслання такої вимоги та отримання її нею ( [PERSON] ), що унеможливило подання нею нотаріусу обгрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди чи про пропущення відповідачем строку позовної давності. Таким чином приватний нотаріус Хара Н.С. на час вчинення оспорюваного виконавчого напису не мала у розпорядженні всіх необхідних документів, які б підтверджували безспірність заборгованості. Вважає, що нотаріус при вчиненні напису не переконалась у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання заяви про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконала вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат". З огляду на викладене, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Представник позивачки адвокат Краюшкін О.С. в судовому засіданні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити. Не заперечував щодо розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не поінформували, пояснення щодо позову не подали, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від них не надходило. У зв`язку з цим, відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. При цьому суд враховує, що прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Як видно з матеріалів справи, уповноваженою особою відповідача - ТзОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" 29 червня 2021 року отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками та судову повістку про виклик до суду, про що свідчить позначка про одержання в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 46). Однак з того часу представник відповідача жодного разу не поцікався про хід розгляду справи, в підготовчі засідання, призначені на 13 липня 2021 року, 21 липня 2021 року, 12 серпня 2021 року, 12 жовтня 2021 року та в судове засідання 11 листопада 2021 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №6742 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості в розмірі 23054,75 грн за кредитним договором від 12 вересня 2011 року №001-08017-120911, укладеним з ПАТ "Дельта Банк" (а.с. 5). На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. 18 березня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64889345 (а.с. 6). Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачені підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд дійшов висновку, що заборгованість, про стягнення якої просив відповідач, не можна вважати безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахувала та не перевірила факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Нею взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, який зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивачки. Тобто, виконавчий напис було вчинено виключно на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого стягувачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивача. На думку суду, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Беручи до уваги наведене, суд вважає позов обгрунтованим, а тому оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, Закону України "Про нотаріат", постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved