Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

01 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним комерційним банком "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001024066. Відповідно до умов договору кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 11200 грн. , із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 01.10.2014 року. Відповідно до ч.2 п. 2.1. кредитного договору № 2001024066 від 01.10.2012 року банк та позичальник підтвердили факт укладення між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі Правил користування кредитною карткою Мaster Card Standard, що розміщені на Інтернет сайті банку (www.otpbank.com.ua) надалі Правила та на умовах, викладених в цьому розділі (далі "Угода"). Згідно п.2.2.2 в порядку передбаченому Угодою надає позичальнику Кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений Угодою, а позичальник приймає кредит і зобов'язується повернути суму отриманого Кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачений Угодою. Відповідно до п.2.9 за користування кредитом, в тому числі простроченим овердрафтом, банк нараховує проценти в розмір, встановленому тарифами банку. Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредит в сумі визначеній кредитними договорами. Відповідач у порушення норм закону та умов договору взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 11 січня 2017 року має заборгованість за договором № 2001024066 на загальну суму - 26708,42 грн. 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу, за яким позивач прийняв право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "ОТП Банк" і боржниками. Тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права і просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26708,42 грн. Представник позивача до суду не прибув, направив заяву, в якій підтримав вимоги позову та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами, не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні та письмових запереченнях на позовну заяву ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає його безпідставним. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та не заперечувалось представником відповідача, що згідно договору про надання споживчого кредиту від 01.10.2017 року № 2001024066 укладеного між кредитором ПАТ "ОТП Банк" та позичальником [PERSON] позичальник отримав, а банк надав йому фінансові послуги на умовах, викладених нижче. Цей договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надаються декілька різних видів фінансових послуг: кредитування та видача і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Згідно п. 1.1. розділу 1 договору кредитор надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: на споживчі цілі - 10000 грн., на придбання послуг у продавця на суму 1200 грн, строк кредиту 24 місяці, розмір процентної ставки 22 %. Загальна сума кредиту 11200 грн. Як визначено пп. 1.2.1. п. 1.2. розділу 1 договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та додатком № 1 "Графік платежів" (надалі "Графік платежів"), що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Згідно п.п. 1.4.1. п. 1.4. розділу 1 договору позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 01.10.2014 року. На підставі п.п. 1.4.7. п. 1.4. розділу 1 договору погашення кредиту може здійснюватися шляхом перерахування грошових коштів на рахунок банку, вказаний у Графіку платежів, будь-яким доступним позичальнику способом, у тому числі шляхом переказу коштів через банківські установи. Згідно п. 2.1. розділу 2 договору цим банк та позичальник підтверджують факт укладення між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі Правил користування кредитною карткою Мaster Card Standard, що розміщені на Інтернет сайті банку (www.otpbank.com.ua) надалі Правила та на умовах, викладених в цьому розділі (далі "Угода"). Відповідно п. 2.9. розділу 2 договору за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладення Угоди розмір процентів становить 2, 49 % на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги та в мережі Інтернет та 3, 49 % на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 % за день. Згідно п. 3.18. розділу 3 договору після виконання позичальником боргових зобов'язань за Розділом 1 цього договору, умови Розділу 2 продовжують свою дію. Як зазначено в додатку № 1 до договору та інформаційного листка, встановлено графік платежів рівними сумами протягом 01.11.2012 року - 01.10.2014 року, про що роз'яснено відповідачу. Між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 22.12.2014 року укладено договір факторингу, згідно якого ПАТ "ОТП Банк" (клієнт) пердав, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна"(фактор) прийняло право грошової вимоги , що належало клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладнгими між клієнтом і боржниками у розмірі портфеля заборгованості. Таким чином, до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшли усі права ПАТ "ОТП Банк" щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № 2001024066 від 01.10.2012 року. Відповідач був належним чином повідомлений 28.11.2016 року рекомендованим цінним листом про заміну кредитора та про суму заборгованості і про необхідність сплати боргу. Крім того, згідно застереження до п. 2.13.1. кредитного договору сторони дійшли згоди, що у випадку неотримання держателем вимоги, відправленої банком рекомендованим листом на адресу держателя, зазначену в договорі чи іншу відому банку адресу держателя, та повернення до банку відповідного документу поштової організації з відміткою про неотримання держателем листа з вимогою, з будь-яких причин, зокрема ухилення держателя від належного отримання вимоги, з інших причин, тощо, вимога вважається отриманою держателем на сьомий календарний день з дати відправки вимоги. Виконання боргових зобов'язань в цілому, у випадку неотримання держателем вимоги, повинно бути проведено держателем протягом 30 календарних днів з моменту, коли вимога вважається отриманою. Відповідачем не надано доказів того, що він виконував свої кредитні зобов'язання після заміни кредитора. Позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, унаслідок чого виникла заборгованість, яка за розрахунком позивача станом на 11.01.2017 року склала 26708 грн. 42 коп. з яких: 20901 грн. 80 коп. - заборгованість за кредитом; 5806 грн. 62 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позивачем надано належний розрахунок заборгованості за кредитним договором (кредитною карткою) та у виписці з особового рахунку також надано належний розрахунок заборгованості по обслуговуванню міжнародної кредитної пластикової картки та чітко вказано в який період та в якому розмірі відповідач користувалася грошовими коштами в межах кредитної лінії, що свідчить про наявність доказів акцептування правочину з відкриття та обслуговування кредитної пластикової картки та про користування позичальником грошовими коштами у межах відкритої кредитної лінії та про поповнення карткового рахунку. Утворення заборгованості виникло саме внаслідок користування кредитною карткою Мaster Card Standard, а обставина укладення договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток підтверджено п. 2.1. кредитного договору від 01.10.2012 року № 2001024066. Відповідач із заявою до позивача чи ПАТ "ОТП Банк" про закриття карткового рахунку не звертався, кредитний рахунок діє. Як зазначено в ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст. ст.530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у ч. 1 ст.611, ч. ч. 2-4 ст.612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника. Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили, що позичальник зобов'язаний повертати кредит частинами щомісячно в дату платежу та в розмірі , зазаначеному у Графіку платежу, згідно п.п.1.4.2 Договору. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Пунктом 2.13.1 кредитного договору №2001024066 від 01.10.2012 року встановлено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання Держателем своїх боргових зобов'язань. При цьому, зобов'язання держателя, щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати отримання Держателем відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги. З матеріалів справи вбачається, що з позовом до суду ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося 08.02.2017 року. Строк повернення кредиту за договором № 2001024066 до 01.10.2014 року. Таким чином, позивач заявив вимоги про стягнення заборгованості в межах позовної давності. Розрахунок, наданий позивачем перевірений судом, відповідає умовам договору та вимогам закону. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки між позивачем та відповідачем існує боргове зобов"язання на підставі вищезазначених кредитних договорів та договору факторингу. Відповідач не виконує свої зобов"язання, заборгованість не погашає і тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача 26708,42 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову судового збору . На підставі викладеного,

Outcome: approved