Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в розмірі 15973,97 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія ПЗУ Україна та [PERSON] було укладено Договір страхування транспортних засобів № АМ 093585, предметом якого є страхування автомобіля «HONDA Ассогd», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 13.11.2015 р. в м. Тернопіль по вулиці Протасевича трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «HONDA Ассогd», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - Потерпілий ) та автомобіля «ОРЕL ОМЕGA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач). Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11.01.2016 року у справі №604/1335/15-п Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. До Позивача звернувся Потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи із звіту здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 15973,97 грн, що підтверджується платіжним дорученням. З метою досудового врегулювання на адресу Відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначена вимога була повністю проігнорована, та жодних дій спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку з боку Відповідача не було здійснено. Станом на 27.11.2018 р. сума страхового відшкодування Відповідачем не погашена та становить 15973,97 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причину повторної неявки, відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне. 05 червня 2015 року на підставі заяви [PERSON] між ним та Приватним акціонерним товариством Страхова компанія ПЗУ Україна укладено Договір страхування транспортних засобів № АМ 093585, предметом якого є страхування автомобіля «HONDA Ассогd», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Строк дії договору з 00 год 00 хв 07 червня 2015 року по 24 год 00 хв 06 червня 2016 року. Загальна страхова виплата за Договором 23924,94 грн. Відповідно до постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11.01.2016 року у справі №604/1335/15-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн. Як убачається зі змісту постанови та довідки №76575127 від 18.11.15 року про дорожньо-транспортну пригоду 13.11.2015 р. близько 12-15 год в м. Тернопіль по вулиці Протасевича -15 Квітня [PERSON] , керуючи автомобілем «ОРЕL ОМЕGA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , порушив вимоги п.п.2.3 б), 12.1 і 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із автомобілем «HONDA Ассогd», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 16 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО в зв`язку з дорожньо-транспортною подією від 13 листопада 2015 року. На підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та звіту про розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 15973,97 грн, що стверджується платіжним дорученням № 38193 від 22 грудня 2015 року. З метою досудового врегулювання на адресу Відповідача було направлено претензію щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, яка вручена останньому за довіреністю, проте жодних дій спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку з боку Відповідача не було здійснено. У відповідності з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про страхування»\~страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до статті 979 Цивільного кодексу\~України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Разом з тим, згідно частини першої\~статті 10\~Закону України\~«Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією). Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до частини першої\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та\~статтею 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пункту четвертого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Крім того, із правового висновку Верховного Суду України\~\~у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст.\~261, ст.\~262 ЦК України). За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме до ПрАТ «ПЗУ України» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі\~ст. 993 ЦК України\~- в порядку суброгації, а отже позовні вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка становить 15973,97 грн, ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved