Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк" звернувся з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з нього на його користь 3177,36 грн. заборгованості за кредитним договором. Одночасно позивач просить також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 червня 2008 року між Публічним акціонерним банком "Дельта Банк" (надалі позивач) та фізичною особою резидентом України [PERSON] (надалі відповідач) було укладено кредитний Договір за № 002-17968-020608. Проте відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 25.12.2012 року виникла заборгованість на загальну суму 3177,36 грн., (три тисячі сто сімдесят сім гривень тридцять шість копійок) грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте в позовній заяві зазначив, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать розписка та поштове повідомлення про вручення йому 03.01.2014 року та 20.01.2014 року судових повісток (а.с.23,25). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову або ж доказів добровільної сплати заборгованості, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності та постановлення заочного рішення у справі. Судом встановлено, що 02.06.2008 року [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" уклали кредитний договір №№ 002-17968-020608, у відповідності до якого Позивач (за Договором - Банк) відкриває Відповідачеві (за Договором - Держатель) картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки. Відповідно до п.1.3 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 02.06.2008 року, банк надав Держателю Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. (тридцять тисяч) гривень та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3000,00 грн. Банк самостійно не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до договору про зміну кредитного ліміту сторонами не складається. Відповідно до п. 1.5 кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. Відповідно до вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте в порушення зазначених норм закону та умов Договору Відповідач по укладеному з ТОВ "Комерційний Банк "Дельта" Кредитному договору №002-17968-020608 від 02.06.2008 року належним чином не виконав, в результаті чого станом на 25.12.2012 року виникла заборгованість на загальну суму 3177,36 грн., яка складається з: тіло кредиту: 2183,42 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн., заборгованість за відсотками - 471,70 грн.; заборгованість за комісіями - 522,24 грн. Відповідно п.3.6 Кредитного договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якої зазначаються у тарифах. Відповідно до 3.7 кредитного договору, у разі порушення Держателем строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом, Держатель сплачує Банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами. Невиконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором порушує права Позивача. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Одночасно суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір по справі у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved