Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що відповідно до договору дарування від 04.11.2019 року та договору дарування від 04.03.2014 року він є власником 49/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаного будинку є відповідачі, а саме: [PERSON] належить 20/100 частин будинку, [PERSON] належить 9/100 частин будинку та [PERSON] належить 22/100 частин будинку. В цілому будинок розподілений на чотири окремі ізольовані квартири. Ними, як співвласниками будинку фактично визначено порядок користування житлом, але наявність факту того, що житловий будинок є спільною частковою власністю, перешкоджає йому в повній мірі реалізувати своє право власності (отримати субсидію, розпоряджатись належною частиною будинку), оскільки для цього необхідна постійна згода інших співвласників. Просить виділити йому в натурі у власність 49/100 частин будинку [ADDRESS] та визнати за ним право власності на приміщення: коридор 1-1 площею 5,2 кв.м., кухню 1-2 площею 7,3 кв.м., санкімнату 1-3 площею 5,0 кв.м., кімнату 1-4 площею 11,9 кв.м., кімнату 1-5 площею 10,4 кв.м., передпокій 1-6 площею 11,5 кв.м., кімнату 1-7 площею 14,7 кв.м., ганок з навісом "а5", літню кухню-сарай "В", навіс "в", туалет "Т1", сарай "З", колодязь "к", огорожу "№", "№1", "№5", припинивши їх право спільної сумісної власності. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач клопотав про розгляд справи за його відсутності, подавши письмову зяаву. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечив, просив розгляд справи проводити в його відсутність, подавши письмову заяву. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлялись про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подали. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 49/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , що стверджується договорами дарування від 04.03.2014 року та від 04.11.2019 року. Іншими співвласниками вказаного будинку є відповідачі, а саме: [PERSON] належить 20/100 частин будинку, [PERSON] належить 9/100 частин будинку та [PERSON] належить 22/100 частин будинку. Сторонами у справі фактично визначено порядок користування будинком, будинок в цілому розподілений на окремі ізольовані квартири з господарськими будівлями, але наявність факту того, що житловий будинок є спільною частковою власністю, перешкоджає позивачу в повній мірі реалізувати своє право власності (розпорядитись належною частиною будинку, оформити субсидію тощо), окремо у власність не виділено квартири. Тобто між співвласниками склався порядок користування приміщеннями будинку і господарськими спорудами, кожний з них за власні кошти проводить ремонти. Відповідно до технічного паспорта на вказаний будинок, квартира [PERSON] має номер 1. Частка позивача становить 49/100 частин будинку та складається із наступних приміщень: коридора 1-1 площею 5,2 кв.м., кухні 1-2 площею 7,3 кв.м., санкімнати 1-3 площею 5,0 кв.м., кімнати 1-4 площею 11,9 кв.м., кімнати 1-5 площею 10,4 кв.м., передпокою 1-6 площею 11,5 кв.м., кімнати 1-7 площею 14,7 кв.м., ганку з навісом "а5", літньої кухні-сараю "В", навіса "в", туалету "Т1", сараю "З", колодязя "к", огорожі "№", "№1", "№5". У відповідності до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частина 1 ст.364 ЦК України визначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно вимог ст.367 ч.1 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Виділ у натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також має місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення у ізольовані квартири. Згідно із вимогами ч.3 ст.358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За висновком КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна та акту розподілу часток в натурі від 03.11.2020 року, за технічними показниками житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] може бути поділено. У відповідності до вимог ст.364 ч.3 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved