Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

22 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на початку вересня 2020 року з бухгалтерії Регіональної Філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська Залізниця», де [PERSON] працює машиністом дизель-поїзда надійшло повідомлення про надходження на виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП № 62806467 від 19.08.2020р. приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шмідт К.В., з якої вбачається, що виконавчим написом №25709 від 21.07.2020 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, стягнуто з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість у розмірі 12 865,94 грн. Відповідно до копії постанови приватного виконавця від 19.08.2020 року зазначено про стягнення боргу у сумі 12 865,94 грн., в тому числі: витрат на проведення виконавчихдій у розмірі 300 грн.00 коп., суми боргу на користь стягувана у розмірі 11 423,58 грн; суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 142,36 грн. Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП № 62806467 від 19.08.2020р. приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шмідт К.В. вказано, що позивач мешкає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою [PERSON] ніколи не мешкав та не був зареєстрований, що підтверджується копією паспорта. Жодних кредитних договорів з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» позивач не укладав та не має перед даною фінансовою установою заборгованості. Жодних вимог про наявність перед ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованості позивач не отримував, від нотаріуса також не отримував жодних повідомлень стосовно звернення ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» за виконавчим написом. На думку позивача, виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області Скрипника С.М. від 23 вересня 2020 року справу передано до Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с.14). До Краснолиманського міського суду Донецької області справа надійшла 19 жовтня 2020 року і ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 жовтня 2020 року справу по справі відкрито спрощене позовне провадження (а.с.24-25) та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Позивач надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити (а.с.30). Відповідач відзиву на позов до суду не надав, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник в судове засідання не з`явився (а.с. 32). Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шмідт К.В., належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, клопотань про розгляд справи без їх участі суду не надали (а.с.33-34). Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 06 листопада 2020 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 Цивільного процесуального Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правові відносини. 19 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Шмідт К.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса № 25709 від 21 липня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" заборгованості у сумі 11 423, 58 грн (а.с.10). 19 серпня 2020 року постанову для примусового виконання направлено за місцем роботи боржника - до Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (а.с.9). Як вбачається з постанови від 19.08.2020 року адресою стягувача зазначено - [ADDRESS] , між тим постійною адресою місця проживання та реєстрації боржника є [ADDRESS] . За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 88 Закону України«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012(далі за текстом Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідност. 46 ЗУ «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка вчинює нотаріальні дії, має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчих написів подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію виловив Верховний суд України в постанові від 20.05.2015 року ( справа №6-158цс15). Отже, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволенні повністю, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved