Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" (далі ТОВ "Ободівка-Агро") про визнання недійсним додаткову угоду №1 від 10.08.2014 року, мотивуючи тим, що йому відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЖ №253622 від 20 серпня 2008 року, належить земельна ділянка площею 1,4269 га, кадастровий номер 0525087500:05:000:0424, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. 18 лютого 2009 року між ним та ТОВ "Ободівка-Агро" укладено договір оренди землі терміном на 10 років та діяв до 18.02.2019 року. При звернені до відповідача про повернення йому його земельної ділянки йому було відмовлено, оскільки з їх слів договір ще не закінчився. При звернені до відділу Держгеокадастру Чечельницького району Вінницької області він дізнався, що у 2014 році між ним та ТОВ "Ободівка-Агро" укладено додаткову угоду, зареєстровану державним реєстратором Бершадської міської ради Вінницької області Красиленко Сергієм Миколайовичем 20.07.2017 року за № 21534764. Дану додаткову угоду №1 від 10.08.2014 року він не підписував і доручення на укладення такого договору нікому не надавав. Посилаючись на вищевикладене, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду та просить визнати зазначений договір оренди землі недійсним та скасувати його державну реєстрацію. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про слухання справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить стягнути судові витрати по справі та вартість проведення експертизи. Представник відповідача Забродець С.В. в судове засідання не з`явився, подаши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 253622 від 20.08.2008 [PERSON] є власником земельної ділянки 1,4269 га., кадастровий номер 0525087500:05:000:0424 розташованої на території Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданого згідно розпорядження Чечельницької райдержадміністрації від 02.09.2003 року за № 195. Як вбачається із додаткової угоди №1 від 10.08.2014 між ТОВ «Ободівка-Агро» та позивачем було укладено додаткову угоду до договору оренди землі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0525087500:05:000:0424, площею 1,4269 га розташованої на території Поповогребельської сільської ради Чечельницького району, Вінницької області на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 253622, що підтверджується актом приймання-передачі Земельної Ділянки в оренду, який зареєстрований державним реєстратором Бершадської міської ради Вінницької області Красиленко Сергієм Миколайовичем 20.07.2017 року за № 21534764. Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно ч.1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до висновку експерта №062/19 від 25 лютого 2020 року підпис [PERSON] у наданому примірнику додаткової угоди №1 від 10.08.2014 року до договору оренди землі № б/н від 18.02.2009 року, укладену між ним та ТОВ "Ободівка-Агро", (кадастровий номер 0525087500:05:000:0424) - виконано не [PERSON] , а іншою особою. Вказаний висновок експерта по справі підтверджує обставини не укладення [PERSON] спірного договору, які не спростовані будь-якими іншими доказами, хоча кожна сторона і, зокрема, відповідач, в силу ст.ст.12, 81 ЦПК України зобов`язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди на час їх укладення з позивачем були: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата; із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід`ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. У разі якщо договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. Невідповідність спірного договору оренди землі Типовому договору оренди землі є підставою для визнання указаного договору недійсним відповідно до частини другоїстатті 15 цього Закону. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 5 ст. 126 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки наступає після реєстрації договору оренди землі, проведеної відповідно до закону. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє волевиявлення позивача [PERSON] на встановлення його цивільних прав та обов`язків щодо передачі в оренду земельної ділянки, яка перебуває у його власності, на умовах, що були визначені в договорі оренди землі, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач не підписува Додаткову угоду №1 до договору оренди землі б/н від 18.02.2009 року та не надавав відповідних повноважень іншій особі на його підписання. За таких обставин, суд вважає, що порушення законних прав позивача полягає в тому, що він був позбавлений можливості вплинути на формулювання істотних умов договору, а саме: строк дії договору; розмір орендної плати та інше. Сторони договору не досягали згоди щодо умов договору. Також судом доведено, що під час укладання договору оренди, текст договору не було підписано позивачем, а тому, не можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, що є підставою, передбаченою ст.15 Закону України «Про оренду землі», для визнання спірного договору недійсним. Згідно ст. 15 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. При цьому доводи відповідача, щодо презумції дійсності правочину посвідченого державою, само по собі не є підставою вважати, що між позивачем та підприємством існують договірні правовідносини щодо обумовленої землі. Відповідно до вимог частини 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок та кошти за проведення судово-почеркознавчої експертизи №062/19 від 25 лютого 2020 року в сумі 4576 грн (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 00 коп.

Outcome: approved