Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання квартири спільною частковою власністю та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що на підставі рішення виконкому Хмільницької міської ради № 178 від 16.09.1993 року на сім"ю в складі трьох осіб: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була прива\- тизована трьохкімнатна квартира [NUMBER] в житловому будинку [ADDRESS], житловою площею 38,6 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 570 від 16.10.1993 року квартира передана сім'ї [PERSON] у спільну сумісну власність, оскільки частки співвласників у правовстановлюючому документі не визначені. [INFO] помер [PERSON] після смерті в нього залишилось спадкове майно, яке складається з його частки у вищезазначеній квартирі, яку він ще за життя заповів сину [PERSON] У встановлений законом термін [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак йому було відмовлено у зв"язку з тим, що не визначена частка покійного [PERSON] у вищезазначеній квартирі. У зв'язку з цим позивачі змушені звернутись з даним позовом до суду. Сторони в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачі заявлений позов підтримують повністю. Представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Право на житло є одним із конституційних прав громадян. Гарантіями цього права є обов'язок створення державою умов, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступною ціною (ст. 47, ч. ч. 1,2 Конституції України). Дана квартира була набута у власність відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". В ст. 12 цього закону вказується, що власник приватизованого житла має право розпорядитися ним на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, обміняти, закласти, здійснити іншу не заборонену законом угоду. Порядок здійснення цих прав власником регулюється цивільним законодавством України. Статтею 368 ЦК України встановлено, що частки в праві спільної сумісної власності вважаються рівними. Статтею 370 ЦК України передбачено, що власник має право на виділ у натурі частки майна, що є спільною сумісною власністю. Оскільки дана квартира була набута у власність відповідно до ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", то за своєю правовою природою, набуття права власності на дану квартиру не залежало від трудового внеску кожного співвласника. Тобто, розподіл часток майна передбачає їх рівність. Виходячи з цього кожен з членів сім"ї [PERSON] має право на 1/3 частки у спільній квартирі. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 269370 від [INFO]. За життя ним було складено заповіт відповідно до якого він заповів свою частку у квартирі [NUMBER] в житловому будинку [ADDRESS] своєму синові [PERSON] Відповідно до довідки № 126/01-16 від 01.04.2015 року наданої завідуючою Хмільницької міської державної нотаріальної контори [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, також звертався [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом та [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини, однак в своїй заяві про розгляд справи у відсутність [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за законом та просить визнати за ним належну йому на праві приватної власності 1/3 частку вищезазначений квартири. Отже, спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину піс\- ля смерті батька відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Outcome: approved