Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить зобов`язати Обслуговуючий автогаражний кооператив "Темп-1" не чинити перешкоди та припинити дії, які порушують право, як члена ОАГК "Темп-1" [PERSON] згідно з Статутом та Законом України "Про кооперацію; зобов`язати Обслуговуючий автогаражний кооператив "Темп-1" виконати свій обов`язок щодо підключення автогаражного боксу № [NUMBER] , який перебуває в користуванні члена ОАГК "Темп-1" [PERSON] до внутрішньої електромережі ОАГК "Темп-1"; стягнути з ОАГК "Темп-1" на користь позивача суму матеріального збитку у розмірі 260526 грн., 00 коп., заподіяну внаслідок незаконних дій; стягнути з ОАГК "Темп-1" на користь позивача суму морального збитку у розмірі 50000 грн. 00 коп., заподіяну внаслідок незаконних дій. Мотивуючи свої вимоги тим, що він є членом ОАГК "Темп-1", в його користуванні перебуває автогаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться на території відповідача. У вересні 2017 року були підключенні до внутрішньої загальної електромережі ОАГК "Темп-1" із проведенням електричних кабелів, встановленням лічильників. Проте, 16 вересня 2017 року у незаконний спосіб відповідач вніс зміни до Статуту ОАГК "Темп-1". З вересня 2017 року відповідач своїми незаконними діями постійно чинить перешкоди у користуванні гаражним боксом № [NUMBER] . Голова правління ОАГК "Темп-1" в незаконний спосіб почав вважати його правові документи стосовно його членства в даному кооперативі та гаражного боксу № [NUMBER] . Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою не чинити перешкоди у користуванні власним майном та до Інгульського ВП ГУ НП в Миколаївській області з проханням зобов`язати відповідача не чинити перешкоди. Незаконні дії відповідача, в частині відключення його гаражу від електромережі, є прямим порушенням прав позивача. Наслідком порушення прав позивача є неможливість провести ремонтні роботи в гаражному боксі, які необхідні для забезпечення рівноважності вологості та недопущення руйнування стін та майна, яке належить йому. На початку грудня 2017 року ним були придбані будівельні матеріали для вирівнювання стін та монтажних робіт підлоги. Проте, через незаконні дії відповідача, деякі матеріали через підвищену вологість прийшли в непридатність, а саме цемент в кількості 1750 кг. та шпаклівки гіпсової для стін 690 кг. Загальна сума збитків становить 7226 грн. Власний автомобіль він вимушений зберігати в орендованому гаражному боксі на території іншого кооперативу майже 19 місяців, що на теперішній час сплачено за оренду у сумі 13300 грн. за період з січня 2018 року по липень 2019 року. Відповідач періодично проводить загальні збори кооперативу та продовжує систематично не дотримуватися вимог Статуту, ігноруючи свій обов`язок завчасно інформувати його про дату, час та місце проведення зборів та щодо питань, які плануються до розгляду, сплату щорічних членських внесків отримувати відмовляється. У зв`язку з незаконними діями ОАГК "Темп-1" йому завдано моральну шкоду, що полягає у сильних душевних стражданнях, він перестав спокійно спати, оскільки відчуває постійну тривогу та у зв`язку з чим, він не може користуватися всіма благами та перевагами свого майна, яку він оцінює у сумі 50000,00 грн. Від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що в кооперативі всі повідомлення, в тому числі про проведення загальних зборів, вирішуються на дошці оголошень. Статутом кооперативу та нормами Закону України "Про кооперацію" не встановлено обов`язок Голови та правління кооперативу повідомляти кожного члена кооперативу особисто. В ОАГК "Темп-1" є поточний відкритий рахунок в банківській установі, про що відомо усім членам кооперативу, в тому числі позивачу, що не позбавляє права позивача сплачувати щорічні внески, а тому вважає, що відповідачем не чиняться перешкоди стосовно сплати річних членських внесків. Позивачем не надано на адресу відповідача звіту про технічне обстеження та можливість надійної та безпечної експлуатації гаражу та взагалі не надано заяви про закінчення будівництва та необхідності прийняття його до експлуатації. На підставі викладеного вважає, що відповідачем не чиниться перешкоди стосовно не прийняття в експлуатацію закінченого будівництва у вигляді автогаражного боксу. У вересні 2017 року автогаражний бокс № [NUMBER] ще не було побудовано і не зрозуміло куди було підключено електромережу. Жодних рішень правління кооперативу або загальними зборами про примусове відключення автогаражного кооперативу № [NUMBER] не приймалося. Позивачем не надано жодних доказів про наявність такого рішення. Відповідно до Статуту кооперативу, у відповідача немає обов`язку за власні кошти відновлювати електропостачання окремим членам кооперативу у разі крадіжки його особистого майна, яким є електролічильник, кабель та щитова з електрозапобіжниками, якщо таке відбулося. Отже, відповідач не чинить перешкоди в користуванні гаражним боксом шляхом відмови у відновленні електропостачання до гаражу № [NUMBER] . Позивачем не надано доказів на придбання вказаних будівельних матеріалів та не надано доказів того, що гаражний бокс в іншому кооперативі взагалі було знято позивачем. Відповідач не чинить перешкод позивачу у проведенні будівельних робіт та у можливості заїжджати до кооперативу для того щоб залишити автотранспорт в автогаражному боксі. Відповідачем не вчинялися будь-які дії, які нанесли б збитки позивачу, в тому числі його стану здоров`ю. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин заподіяння йому шкоди, як майнової так і моральної. Від позивача надано відповідь на відзив, відповідно до якого позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилаючись на те, що відповідач в своєму відзиві посилається на те, що на дошці оголошень вивішується оголошення про проведення зборів та на підтвердження зазначеного надано фотознімок, проте, він вважає, що даний доказ не може братися до уваги оскільки фотознімок не має підтверджень, що це дошка оголошень. У своєму відзиві відповідач зазначає, що не чинить перешкоди стосовно сплати членських внесків, але ці твердження є неправдивими, оскільки відповідач з вересня 2017 року не визнає правовстановлюючі документи на членство в кооперативі та гараж № [NUMBER] . Ним у вересні 2017 року була подана заява до Голови кооперативу про закінчення виконання будівельних робіт та підключення електропостачання. Відповідач не заперечує про облікові дані гаражу № [NUMBER] та наявність членської книжки на вказаний гараж, а не на будівельні матеріали. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Обслуговуючий авто гаражний кооператив «Темп-1» зареєстрований в реєстрі з 18.07.1997 року, 03.10.2006 року, розташований за адресою: [ADDRESS] , з основним видом економічної діяльності - комплексне обслуговування об`єктів. Відповідно до державного акту на право постійного користування землею, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів Миколаївської області, земля що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 3,7180 га, надано у постійне користування Обслуговуючому авто гаражному кооперативу «Темп-1» та зареєстровано в книзі за № 456 від 30.10.2001 р. Згідно довідки про присвоєння кадастрового номера земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 3,7180 га, присвоєно кадастровий номер 4810136900:02:035:0004. Судом встановлено, що [PERSON] прийнятий в члени кооперативу, має членську книжку на гараж № [NUMBER] в Обслуговуючому авто гаражному кооперативі «Темп-1». Відповідно до протоколу правління № 10 від 29.07.2017 р. в порядку денному прийнято рішення щодо надання [PERSON] земельної ділянки для експлуатації та будівництва автогаражу, що розташована на території авто гаражного кооперативу «Темп-1» та вільна від забудови та кооперативом не використовується. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, згідно з ч.5 ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч.1 ст. 383 ЦК України). Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому немає значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-709цс16). Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», надав роз`яснення, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. 12 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Голови ОАГК "Темп-1" з заявою, якою просить, у зв`язку з закінченням будівельних робіт гаражного боксу № [NUMBER] , під єднати до електромережі для можливості проведення оздоблювальних робіт. В даній заяві містяться відмітка про надання дозволу на підключення електрики згідно встановленому порядку. Позивач зазначає, що відповідач протиправним шляхом відключив його гаражний бокс № [NUMBER] від електромережі. У зв`язку з чим, 03 березня 2019 року він звернувся до Голови кооперативу з заявою про підключення його гаражний бокс № [NUMBER] до електромережі та не чинити йому перешкоди в користуванні гаражем. Відповідач зазначає, що жодних рішень правління кооперативу або загальними зборами про примусове відключення автогаражного кооперативу № [NUMBER] не приймалося. Позивачем не надано жодних доказів про наявність такого рішення. Відповідно до Статуту кооперативу, у відповідача немає обов`язку за власні кошти відновлювати електропостачання окремим членам кооперативу у разі крадіжки його особистого майна, яким є електролічильник, кабель та щитова з електрозапобіжниками, якщо таке відбулося. Позивач зазначає, що наслідком порушення його прав є неможливість провести ремонтні роботи в гаражному боксі, які необхідні для забезпечення рівноважності вологості та недопущення руйнування стін та майна, яке належить йому. На початку грудня 2017 року ним були придбані будівельні матеріали для вирівнювання стін та монтажних робіт підлоги. Проте, через незаконні дії відповідача, деякі матеріали через підвищену вологість прийшли в непридатність, а саме цемент в кількості 1750 кг. та шпаклівки гіпсової для стін 690 кг. Загальна сума збитків становить 7226 грн. На підтвердження зазначеного суду надано накладну № 143 від 17.12.2017 року. Відповідач в своєму відзиві зазначає, що не чинить перешкод позивачу у проведенні будівельних робіт в гаражному боксі № [NUMBER] ОАГК "Темп-1". Позивач вказує, що у зв`язку неправомірними діями відповідача, він винаймає в оренду гаражний бокс з 05.01.2018 року та сплачує орендну плату у розмірі 700 грн. щомісячно. На підтвердження зазначеного суду надано Договір оренди гаражу від 05.01.2018 року. Відповідач зазначає, що не чинить перешкоди позивачу у можливості заїжджати до кооперативу на автомобілі для того щоб залишити автотранспорт в автогаражному боксі. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з вимогою не чинити перешкоди у користуванні власним майном та до Інгульського ВП ГУ НП в Миколаївській області, що підтверджується копіями заяви долученими до матеріалів справи. Позивач зазначає, що відповідач періодично проводить загальні збори кооперативу та продовжує систематично не дотримуватися вимог Статуту, ігноруючи свій обов`язок завчасно інформувати його про дату, час та місце проведення зборів та щодо питань, які плануються до розгляду, сплату щорічних членських внесків отримувати відмовляється. На підтвердження зазначеного суду надано копії протоколів загальних зборів членів ОАГК "Темп-1". Відповідач спростовує твердження позивача про неповідомлення членів кооперативу про дату, час та місце проведення зборів та щодо питань, які плануються до розгляду, надавши до суду фотознімок дошки оголошень та посилання на Статут ОАГК "Темп-1" від 29.07.2017 року. Твердження позивача про відсутність належних повідомлень про збори членів кооперативу чи зборів правління, ігнорування факту членства [PERSON] не підтверджені достатніми та допустимими доказами. Позивач не довів у судовому засіданні факт будь-якого перешкоджання користування його майном, так само як й перешкоджання його членству у кооперативі. Пунктом 6.2 Статуту встановлено, що члени кооперативу зобов`язані своєчасно сплачувати членські внески У судовому засіданні встановлено, що позивач не сплачує членські внески за гараж № [NUMBER] . Позивач зазначає, що його членство стосовно вказаного гаражу не визнається правлінням, тому він не сплачував внески. В той же час, судом встановлено, що перешкоди для оплати членських внесків відсутні, позивач не позбавлений права сплачувати їх через фінансову установу, як він робить це сплачуючи внески за інший гараж, який знаходиться у його користуванні. З огляду на встановлені факти та докази в їх сукупності вимога щодо зобов`язання відповідача не чинити перешкоди та припинити дії які порушують право як члена кооперативу, задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог про зобов`язання Обслуговуючого автогаражного кооперативу "Темп-1" виконати свій обов`язок щодо підключення автогаражного боксу № [NUMBER] , який перебуває в користуванні члена ОАГК "Темп-1" [PERSON] до внутрішньої електромережі ОАГК "Темп-1", суд приходить до наступного. Відповідно до ч.5 ст. 2 ЗУ «Про кооперацію», обслуговуючим кооперативом є кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про кооперацію», кооператив відповідно до свого статуту самостійно визначає основні напрями діяльності, здійснює її планування. Кооперативи самостійно розробляють програми і плани економічного та соціального розвитку, розглядають і затверджують їх на загальних зборах членів кооперативу Відповідно до п. 3.2 Статуту, предметом діяльності кооперативу, зокрема, є: надання побутових послуг членам кооперативу. Згідно п. 4.2 Статуту, кооператив зобов`язаний: забезпечувати надання послуг своїм членам згідно з їх замовленням в межах предмету діяльності кооперативу; створювати належні умови для високопродуктивної та безпечної праці, забезпечувати додержання законодавства про працю, правил та норм охорони праці, техніки безпеки, соціального страхування; виконувати норми і вимоги щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки, інші обов`язки, що не суперечить законодавству. Відповідно до п. 8.2 Статуту, кооператив не несе відповідальність за особисте майно членів кооперативу, яке знаходиться у приватних гаражах (боксах). Вимагаючи зобов`язати відповідача усунути пошкодження електромережі та підключити гаражний бокс [PERSON] до електромережі, позивач в судовому засіданні не обґрунтував правомірності цієї вимоги та не довів обов`язку відповідача здійснювати індивідуальне підключення гаражних боксів членів ОАГК "Темп-1" до електромережі, а також не надав доказів того, що відповідач здійснив пошкодження електромережі. Ні Законом України «Про кооперацію», ні статутом кооперативу, виходячи з мети його створення та напрямків діяльності, такого обов`язку також не передбачено. За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача в цій частині. Щодо позовних вимог про стягнення з ОАГК "Темп-1" на користь позивача суму матеріального збитку у розмірі 260526 грн., 00 коп., заподіяну внаслідок незаконних дій, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. ст. 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-183цс14 від 03.12.2014, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивачем не надано документів на придбання будівельних матеріалів, крім того, не надано доказів на підтвердження того, що через дії відповідача будівельні матеріали прийшли в непридатність. У судовому засіданні не встановлена вина відповідача у псуванні матеріалів чи іншого майна належного позивачу, не встановлений причино-наслідковий зв`язок між діями та шкодою. Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні в частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди. Щодо позовних вимог про стягнення з ОАГК "Темп-1" на користь позивача суму морального збитку у розмірі 50000 грн. 00 коп., заподіяну внаслідок незаконних дій, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, в разі відсутності преюдиційного доказу наявності вини відповідача, обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди підлягають встановленню та перевірці судом під час розгляду цивільної справи. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у зв`язку з діями відповідача у нього були душевні страждання, які в подальшому проявилися на стані його здоров`я. Згідно виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, історії хвороби, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 11.10.2017 року по 24.10.2017 року, з 12.01.2018 року по 26.01.2018 року, з 06.02.2018 року по 16.02.2018 року та з 12.12.201 року по 24.12.2018 року. Відповідно до свідоцтва про хворобу № 86 від 20.02.2018 року, [PERSON] почав помічати погіршення стану здоров`я ще з 2008 року, з 2015 року його перебіг хвороби погіршився. Спірні правовідносини почали відбуватися з 2017 року, тобто після погіршення стану здоров`я позивача. Більш того у судовому засіданні не встановлено факту неправомірних дій з боку відповідача. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed