Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

12 січня 2016 року ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.04.2013 року між ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" та відповідачем було укладено кредитний договір № А202RX98830208, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5518 грн. 72 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та підтвердив свою сгоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно-заставний договір. Відповідач забовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 21.12.2015 року у відповідача перед банком існує заборгованість в загальному розмірі 18093 грн. 88 коп., яка складається з: - 5518 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом; - 08 грн. 16 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3311 грн. 20 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 7917 грн. 98 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; - 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина); - 837 грн. 80 коп. - штраф ( процентна складова). В судовому засіданні представник позивача відсутній, в позовній заяві не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову, пояснив, що дійсно 03.04.2013 року з ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" уклав договір, згідно з яким отримав кредит в сумі 5518.74 грн. на оплату товару, вікна/двері металопластикова конструкція, шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок ФОП Босько. Укладення цього договору викликає сумніви у його законності, оскільки з їхнього села зібрали групу людей та приблизно о 24 год запропонували укласти договір на «вікна в кредит». Вночі поїхати до якогось офісу в м.Чернігові де він підписав договір, але як з»ясувалось, що підписав договір » кредит на вікна», гроші йому не передавали. На слідуючий день розібравшись у ситуації телефонував на гарячу лінію та відмовився він укладеного договору. ФОП Босько так і не поставив йому вікон та дверей, тому за даний кредит нічого не платив і платити не буде. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 03.04.2013 року між ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" та відповідачем було укладено кредитний договір № А202RX98830208 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5518 грн. 74 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами, тарифами складає між відповідачем та Банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 5). Встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок ФОП Босько. Згідно розрахунку позивача (а.с.4) станом на 21.12.2015 року у відповідача перед банком існує заборгованість в загальному розмірі 18093 грн. 88 коп., яка складається з: - 5518 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом; - 08 грн. 16 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3311 грн. 20 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 7917 грн. 98 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; - 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина); - 837 грн. 80 коп. - штраф ( процентна складова). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Відповідно до ст.ст. 1048-1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 610 611, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підтвердження суми заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості (а.с.4), рахунок №2966 від 03.04.2013 року(а.с.13), вважаючи розрахунок невірним відповідач не наводить доводів з посиланням на конкретні помилки в розрахунку. Доводи відповідача [PERSON] про те, що він власноручно кредитні кошти не отримував ні готівкою, ні в безготівковий спосіб за умовами заяви, а тому не повинен нічого повертати банку, спростовується заявою позичальника № А 202RX98830208(а.с.5) Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ( а.с.6-12). Згідно Умов п.2.1 позичальник погодився на умовах перерахування Банком Кредиту шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному центру. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення - 5518 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом;- 08 грн. 16 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 3311 грн. 20 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; - -500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина); - 837 грн. 80 коп. - штраф ( процентна складова), підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших істотних обставин.. Враховуючи неспіврозмірність розміру пені 7917 грн. 98 коп розміру заборгованості по кредиту 5518,74 грн суд вважає зменшити пеню до 5000 грн. В звязку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі: в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору при зверненні до суду 1378 грн.

Outcome: approved