Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Товариствао з обмеженою відповідальністю "Про Консалтинг" як представник позивача ПАТ "Дельта Банк" за довіреністю звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та набуття майна у власність, у якому просить: - в рахунок виконання зобов"язання щодо оплати заборгованості у розмір 43 589,47 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 348 410, 63 грн за Договором про надання споживчого кредиту № 11376409000 від 25 липня 2008 року, укладеним між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - на квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 33,30 кв.м., житловою площею 17,20 кв. м. (на підставі договору іпотеки № 11376409000-И від 25 липня 2008 року) шляхом передачі Іпотекодержателю ПАТ "Дельта Банк" права власності на вказане майно; - визнати за ПАТ "Дельта Банк" право власності на предмет іпотеки, а саме - на квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 33,30 кв.м., житловою площею 17,20 кв. м.; - припинити право власності Іпотекодавця [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 33,30 кв.м., житловою площею 17,20 кв. м., в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою; - виселити з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], Іпотекодавця [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою; - витребувати від [PERSON] та передати ПАТ "Дельта Банк" технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; - стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08 грудня 2011 року між ПАТ "УКРСИББАНК",яке на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року змінило назву з АКІБ "УКРСИББАНК" на ПАТ "УКРСИББАНК" укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з Кредитного договору та договору іпотеки у повному обсязі на умовах, що існували у первісного кредитора. 25 липня 2008 року між АІКБ "УКРСИББАНК", правонаступником якого є ПАТ "УКРСИББАНК", та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11376409000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в іноземній валютів у розмірі 28200 доларів США строком до 24 липня 2028 року або достроково зі сплатою 14,00 % річних за користування кредитом З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту № 11376409000, між тими самими сторонами, був укладений Договір іпотеки № 11376409000-И від 25 липня 2008 року. Згідно умов якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно - квартируза адресою: [ADDRESS], загальною площею 33,30 кв.м., житловою площею 17,20 кв. м.. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, кредит та проценти за його користування своєчасно не сплачує. У зв'язку з чим, виникла заборгованість, яка станом на 22 листопада 2013 року складає 43 589 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 348 410, 63 грн. Представник позивача до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, просить позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, про свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Представник третьої особи - Укрдержреєстру - за довіреністю Куделя Є.В. надав до суду письмові пояснення з клопотання розглядати справу без представника третьої особи. Враховуючи неявку всіх учасників процесу, фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст. 197 ЦПК України не здійснюється. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно Договору про надання споживчого кредиту № 11376409000 від 25 липня 2008 року, АКІБ "УкрСиббанк" надав [PERSON] кредит в сумі 28 200 доларів США, зі сплатою 14,00 відсотків річних, строком до 24 липня 2028 року, що підтверджується копією договору (а.с. 11-17). Згідно копії Договору купівлі-продажу від 25 липня 2008 року відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51-53). В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором 25 липня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладений іпотечний договір, відповідно якого відповідач передає банку в іпотеку належну йому квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору іпотеки (а.с. 32 - 35) 08 грудня 2011 року між ПАТ "Дельта банк " та "УкрСиббанк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, зокрема, за договором про надання споживчого кредиту № 11376409000 від 25 липня 2008 року, що підтверджується копіями сторінок Договору купівлі-продажу (а.с. 63- 66) та копією акта прийому-передачі документації (а.с. 62). У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов"язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11376409000 від 25 липня 2008 року, виникла заборгованість, яка згідно довідки, від 22 листопада 2013 року, наданої позивачем (а.с. 39), складає 43 589,47 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 348 410,63 грн, в тому числі: тіло кредиту - 27 674, 89 доларів США, що в еквіваленті складає 221 205,4 грн; відсотки 15 914, 58 доларів США, що в еквіваленті складає 127 205,24 грн;комсія за ведення кредиту - 0 грн. [PERSON] за адресою: [ADDRESS], було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання порушеного зобов"язання та вимога про добровільне звільнення приміщення, передачу ключів та документації ( а.с. 54-55). Згідно вимог ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права та обов'язки первісного кредитора у зобов'язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов"язання в порядку ст.37 Закону України " Про іпотеку". Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Пунктами 4.2 та 5.2.1 договору іпотеки від 25 липня 2008 року (а.с. 33) визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перерахованих у цьому пункті способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов"язань. У позасудовому порядку сторони не досягли згоди на передачу у власність банку предмета іпотеки. Таким чином, суд приходить до висновку, що виходячи з положень ст.ст. 33, 36, 37 Закону України "Про іпотеку" та умов договору позовні вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов"язань підлягають задоволенню, у зв"язку з чим підлягають задоволенню вимоги щодо визнання права власності ПАТ "Дельта Банк" на предмет іпотеки та припинення права власності [PERSON] на предмет іпотеки як пов"язані з вимогою щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім того, необхідно зазначити, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте ( відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України " Про заставу" та / або предметом іпотеки згідно із статею 5 Закону України " Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов;язань громадянина України ( позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об;єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об"єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Із матеріалів справи вбачається, що загальна площа предмета іпотеки складає 33, 30 кв.м., однак предмет іпотеки не використовується позичальником як місце постійного проживання, оскільки згідно довідки адресно-довідкого підрозділу ГУДМС у Дніпропетровській області (а.с. 113) [PERSON], [INFO], уроженець м. Тамбов Російської Федерації, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]; згідно копї паспорта (а.с. 36 - 38) [PERSON] раніше був зареєстрований а адресою: [ADDRESS]. Доказів, щодо використання відповідачем предмета іпотеки в якості місця постійного проживання, а також доказів відсутності або наявності іншого нерухомого майна у позичальника суду надано не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зупинення виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Що стосується вимоги про виселення відповідача зі всіма іншими мешканцями, які проживають і зареєстровані в спірній квартирі, суд приходить до висновку, що така вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов"язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено інший строк. Відповідно до ст.ст. 39, 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. Примусове виселення з житлового будинку, який є предметом іпотеки, здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок, на який звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджувальний сторонами строк. Суд виходить з того, що оскільки позивач не дотримався цієї процедури, та не надав доказів отримання іпотекодавцем та мешканцями спірної квартири письмової вимоги, то це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про виселення осіб з квартири, що є предметом іпотеки. Крім того, позивач не зазначив в позовних вимогах конкретних мешканців предмета іпотеки, яких просить виселити, оскільки рішення суду не може стосуватися невизначеного кола осіб. Також не надано доказів проживання відповідача та інших осіб за адресою: [ADDRESS]. Розглядаючи вимоги позивача до відповідача про витребування правовстановлюючих документів, суд зазначає наступне. Зважаючи на встановлені вище обставини, суд вважає, що представник позивача не зазначив, які конкретно правовстановлюючі документи та їх дублікати підлягають витребуванню, а також не надав та не зазначив правових підстав витребування таких документів у відповідача та підстав обрання ним такого способу захисту своїх прав. Таким чином, вимоги щодо витребування технічного паспорта, правовстановлюючих документів (або їх дублікатів) на квартиру за адресою: [ADDRESS], задоволенню не підлягають у зв"язку з їх необгрунтованістю. Отже, враховучи зазначене вище, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності ПАТ "Дельта Банк" на предмет іпотеки та припинення права власності [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Таким чином, на користь ПАТ "Дельта Банк" судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 3 484, 11 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.16, 20, 526, 527, 530, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст.3, 4, 10, 11, 57 - 60 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial