Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач ТДВ «Експрес Страхування» через представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 23 664, 02грн., посилаючись на те, що 15.02.2017 р. в м. Києві по бул. Перова, 10А трапилося ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою Дніпровського районного суду м. Києва подія сталася з вини відповідача. Автомобіль «Renault Sandero» на момент ДТП був застрахований в позивача на підставі договору страхування. Згідно з цим договором позивач брав на себе зобов'язання виплатити страхове відшкодування у випадку пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок ДТП. На виконання умов договору страхування, позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі в розмірі 23 664,02 грн. На підставі вказаного, позивач звертається до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, згідно з якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Ухвалою судді від 25.01.2018 р. відкрито провадження по вказаній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 10.07.2018 р. зі сторони позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, у зв'язку з частковим відшкодування відповідачем на користь позивача шкоди в розмірі 3 000 грн. У відповідності до заяви просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 20 664, 02 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав в розмірі, вказаному в заяві про зменшення позовних вимог. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 15.02.2017 р. в м. Києві по бул. Перова, 10А трапилося ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.03.2017 р. подія сталася з вини відповідача, якого притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП автомобіль [NUMBER] був застрахований в позивача на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №202.16.2335230 від 29.11.2016 р. Згідно з цим договором позивач брав на себе зобов'язання виплатити страхове відшкодування у випадку пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок ДТП. 16.02.2017 р. власник автомобіля «Renault Sandero» [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі довідки про дорожньо-транспортну пригоду, Звіту №1692 про оцінку автомобіля, страхового акту №3.17.247-1 від 01.03.2017 р. та платіжного доручення №ЦО00535 від 01.03.2017 р. позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 23 664, 02 грн. Крім вказаного вбачається, що [PERSON] сплатив позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 3 000 грн., що підтверджується квитанцією №33 від 09.07.2018 р. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток у повному обсязі. Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Оскільки позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування, до нього перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи відповідальної за заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України "шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку". Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України "шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою". У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, вимоги позову є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 20 664,02грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved