Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

05.02.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до ВАТ "Тростянецьке підприємство "Райагротехсервіс" про стягнення заборгованості по заробітній платі та вихідної допомоги при звільненні, посилаючись на те, що в період з 24.02.1983 року по 31.12.2013 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем та займала посаду головного бухгалтера. З 31.12.2013 року її було звільнено в зв'язку з банкрутом підприємства. Позивачка вказує, що після звільнення розрахунок по заробітній платі та компенсацію в зв'язку зі звільненням не сплачено до цього часу. Борг становить за період з березня по грудень 2013 року становить 13191 грн. з них по зарплаті 10755 грн., виплата вихідної допомоги 2436 грн. Позивачка в судовое засідання не з'явилась надала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, ліквідатор Воловик Євгенія Миколаївна надіслала заяву в якій повідомляє, що із [PERSON] був укладений трудовий контракт із оплатою праці у розмірі мінімальної заробітної плати, неповним робочим днем і вільним графіком. на початку 2013 року головному бухгалтеру надано розпорядження передати бухгалтерську документацію підприємства-банкрута ВАТ Тростянецьке підприємство "Райагротехсервіс"на зберігання в архівну установу м. Тростянець. Для виконання вказаного доручення, ліквідатор звернулася із листом від 14.02.2013 року до КП "Тростянецький районний трудовий архів", на який отримано відповідь про готовність прийняття документів з особового складу на зберігання у впорядкованому вигляді. Проте, документи до архівної установи не передані та зберігаються у неналежних умовах, що може презвисти до їх пошкодження чи втрати. Зазначені обставини можуть суттєво вплинути на отримання колишніми працівниками підприємства-банкрута довідок для оформлення пенсій та інших соціальних виплат. Головним бухгалтером не виконано у повному обсязі покладені на неї договірні зобов'язання, в той час коли оплата праці нарахована за весь період та у тому обсязі. Станом на 28.02.2014 року ліквідаційна процедура ВАТ "Тростянецьке підприємство "Райагротехсервіс" знаходиться на завершальній стадії, господарська діяльність підприємства не ведеться, необхідність у послугах головного бухгалтера відсутня, а умов для належного збереження архівної документації у банкрута не має. При подачі звіту до ліквідаційного балансу на затвердження до господарського суду, повинна бути надана довідка архівної установи про прийняття документів, які підлягають довгостроковому зберіганні. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм обставини. Як вбачається із копії наказу № 4 від 01 листопада 2013 року підписаного ліквідатором ВАТ ТП «Райагротехсервіс» Воловик Є.М. було звільнено з посади головного бухгалтера [PERSON] з 31.12.2013 року (а.с.3). Відповідно до ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки зазначені у ст.. 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення Згідно наказу № 5 від 30 грудня 2013 року «Про виплату компенсації в зв'язку зі звільненням» то [PERSON] нарахована вихідна допомога в сумі двох мінімальних окладів - 2436,00 грн. (а.с.5). Довідка ліквідатора Воловик Є.М. підтверджує, що станом на 02.01.2014 року [PERSON] має заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 10755, 00 грн. за період з березня місяця 2013 року по грудень 2013 року. Також згідно наказу № 5 від 30.12.2013 року нарахована до виплати вихідна допомога в сумі 2436,00 грн. Разом до виплати заборгованість складає - 13191,00 грн. (а.с.4). У відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку - змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації скорочення чисельності або штату працівників. Статтею 44 КЗпП України передбачено, що при припиненні трудового дговору з підстав зазначених у п. 1 ст. 40 цього кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Суд вивчивши, матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки та стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 10755 грн, та виплаті вихідної допомоги в сумі 2436 грн.

Outcome: approved