Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР звернулось в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 21730 грн. 00 коп. за період з 01 березня 2016 року по 01 липня 2018 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснювало забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житла, яке займає [PERSON] та члени її сім`ї. Відповідачі належним чином не виконують своїх обов`язків по оплаті за спожиті послуги, внаслідок чого за період з 01 березня 2016 року по 01 липня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 21730 грн. Добровільно ліквідувати борг відповідачі відмовляються. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 21730 грн. 00 коп. та понесені судові витрати по справі. 16 липня 2019 року представник КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР подала до суду заяву про зменшення суми позовних вимог, в якій просить солідарно стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 16782 грн. 64 коп., у зв`язку із частковою сплатою боргу. У судове засідання представник позивача Дишкант М.Р. не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавали. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , яка є власником особового рахунку, разом із відповідачами [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі за [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою ПП «Вікторія 1» за №134 від 22 травня 2018 року. КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житлового будинку по [ADDRESS] . Постановою національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року за №1171 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення. У період з 2015 року по 2018 рік КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» надавались послуги з централізованого опалення по [ADDRESS] , що стверджується актами про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2015/2016 р.р., 2016/2017 р.р., 2017/2018 р.р. Відповідачі належним чином не виконують свої обов`язки щодо щомісячної плати за надані послуги , внаслідок чого утворилась заборгованість. 17 квітня 2018 року позивачем на адресу відповідачів направлено повідомлення про те, що станом на 01.04.2018 р. відповідачами заборговано 21948,12 грн. за послуги з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. З повторної виписки з особового рахунку про заборгованість за опалення по [ADDRESS] від 19 листопада 2018 року вбачається, що заборгованість відповідачів за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 березня 2016 року по 01 липня 2018 року становить 21730,00 грн. На даний час, заборгованість в сумі 16782,64 грн. відповідачами не сплачена. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 7 ч. 2 ст. 68 ЖК України Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ №572 від 08 жовтня 1992 року, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. Власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Положеннями ст. 322 ЦК передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статей 67, 68, 160 Житлового кодексу України, власник та повнолітні члени його сім`ї зобов`язані щомісячно вносити плату за надані послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з вимогами ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як слідує з вимог ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що позивач на протязі періоду з березня 2016 року по липень 2018 року фактично надав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Дані обставини стверджуються актами про запуск системи опалення та випискою по особовому рахунку. Таким чином, суд вважає, що позивачем у період з березня 2016 року по липень 2018 року фактично були надані послуги на суму 21730,00 грн., з яких 16782,64 грн., відповідачі не оплатили. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, з врахуванням заяви представника позивача про зменшення суми позовних вимог, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в користь КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 16782,64 грн. В судове засідання відповідачі не з`явились, відзив не подавали, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представили. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме 1921 грн. судового збору.

Outcome: approved