Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що наказом начальника Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини Управління ветеринарної медицини в м. Ірпені № 54 від 10.11.2014 він був звільнений з посади завідуючого ДЛВСЕ в м. Ірпені на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2016 по справі № 369/1715/15-ц, що залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28.07.2016 та ухвалою колегії суддів палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.07.2017 визнано незаконним та скасовано наказ начальника Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини Управління ветеринарної медицини в м. Ірпені № 54 від 10.11.2014 про звільнення позивача та зобов`язано Ірпінську міську ДЛВМ поновити його на раніше займаній посаді. Враховуючи, що відповідно до наказу Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України за № 600 від 10 березня 2015 року припинено діяльність Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини шляхом її приєднання до Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини, то саме остання здійснювала виконання рішення суду. Лише 04.05.2018 наказом Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини № 23-Д [PERSON] було поновлено на посаді завідувача лабораторією - лікаря ветмедицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи з 11.11.2014, при цьому він не був допущений до фактичного виконання обов`язків за посадою і 05.07.2018 вже був звільнений за новими підставами. Так, одночасно з ознайомленням позивача з наказом про поновлення на роботі 04.05.2018 його попередили про звільнення у зв`язку із скороченням штату та запропоновано вакантну посаду, проте [PERSON] відмовився підписувати дане попередження з огляду на його незаконність. Так, згідно з попередженням позивачу було запропоновано зайняти посаду завідувача Хотівською державною дільницею ветеринарної медицини - лікаря по хворобах молодняка та неплідності у тварин, проте, така посада не відповідає кваліфікації позивача та спеціалізації та згідно з наказом від 01.02.2016 № 2-К Києво-Святошинської районної ДЛВМ з 01.04.2016 було скорочено посаду «завідувач дільниці - лікар по хворобах молодняка та неплідності тварин Хотівської ДДВМ», тобто, як зазначив позивач, йому запропоновували посаду, що не існує. Як вказано в позовній заяві, наказом від 01.02.2016 № 2-К Києво-Святошинської районної ДЛВМ було скорочено посаду [PERSON] «завідувача лабораторією - лікаря ветмедицини державної ЛВСЕ», проте відповідач 04.05.2018 одночасно з поновлення позивача на даній посаді за рішенням суду, скоротив її, при тому, що така посада була скорочена ще в 2016 році. Як зазначив позивач, в штатному розписі відповідача існує посада, що повністю відповідає його кваліфікації, спеціалізації, та на яку останній мав би бути поновлений у зв`язку з тим, що його структурний підрозділ було реорганізовано. Так, починаючи з дати його звільнення (10.11.2014) виконуючим обов`язків за посадою позивача «завідувача лабораторією - лікаря ветмедицини державної ЛВСЕ на ринку в м. Ірпені» був [PERSON] Наказом Києво-Святошинської РДЛВМ від 01.02.2016 № 2-К лабораторію ветеринарно-санітарної експертизи на ринку в м. Ірпені було ліквідовано, в свою чергу, наказом від 22.02.2016 №5-К обов`язки по проведенню ветеринарно-санітарної експертизи на ринку в м. Ірпінь було покладено на [PERSON] як на завідуючого Гстомільською ДЛВСЕ, тобто Гостомільську ДЛВСЕ та ДЛВСЕ на ринку в м. Ірпені об`єднали, а завідуючим призначили [PERSON] . Як вказав позивач, згідно вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП України [PERSON] , як завідувач Гостомільською ДЛВСЕ підлягає звільненню, у зв`язку з поновленням позивача на даній посаді за рішенням суду. Тобто, саме на посаду завідуючого Гостомільською ДЛВСЕ позивача повинні були перевести за поновленням, у зв`язку з ліквідацією ДЛВСЕ на ринку в м. Ірпені. Позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини № 10-К від 05.07.2018 про звільнення [PERSON] ; поновити [PERSON] на посаді завідувача лабораторією - лікаря ветмедицини Гостомільської державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини; стягнути з Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення - 05.07.2018 до дати поновлення на роботі, виходячи з середньої заробітної плати в розмірі 2 742,59 грн. на місяць. 24.07.2018 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі. 27.09.2018 представник Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини подав до суду відзив на позов за № 34112, зазначивши при цьому, що наказом № 54 від 10 листопада 2014 року [PERSON] було звільнено з посади завідуючого ДЛВСЕ в м. Ірпені на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2016 визнано незаконним та скасовано наказ начальника Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини в м. Ірпені № 54 від 10.11.2014 про звільнення позивача та зобов`язано Ірпінську міську ДЛВМ поновити позивача на раніше займаній посаді. 04.05.2018 наказом Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини № 23-Д позивача було поновлено на посаді завідувача лабораторії - лікаря ветмедицини державної лабораторії ветеринарно - санітарної експертизи з 11.11.2014. Одночасно з поновленням позивача, його попереджено що згідно наказу Києво - Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини від 04.05.2018 року№6-К "Про скорочення посади", 05.07.2018 року буде скорочено посаду завідувача лабораторією лікаря ветмедицини державної лабораторії ветеринарно - санітарної експертизи в м. Ірпені згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Також, попередженням від 04.05.2018 року позивачу запропоновано переведення на посаду завідувача Хотівською державною дільницею ветеринарної медицини - лікаря по хворобам молодняка та неплідності у тварин Києво - Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини з посадовим окладом 3735, 00 гривень. Однак, [PERSON] не погодився щодо прийняття пропозиції про переведення, а тому, був цілком законно звільнений та завчасно за два місяці попереджений про майбутнє звільнення відповідно до наказу Києво - Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини від 04.05.2018 року №б-К "Про скорочення посади" згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Твердження позивача про те, що запропонована посада завідувача Хотівською державною дільницею ветеринарної медицини - лікаря по хворобам молодняка та неплідності у тварин Києво - Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини не відповідає його спеціалізації та кваліфікації, не відповідає дійсності, оскільки, відповідно до розділу 6 кваліфікаційних вимог посадової інструкції Завідувача лікарні - лікаря по хворобах молодняка та неплідності тварин Хотівської ДДВМ Києво-Святошинської РДАВМ від 04 травня 2018 року, зазначену посаду, може займати особа із вищою освітою (освітньо-кваліфікаційний рівень - спеціаліст, магістр) за однією із спеціальностей «Ветеринарна медицина», «Ветеринарно-санітарна експертиза, якість та безпека продукції тваринництва», що відповідає освіті та спеціалізації позивача, оскільки у трудовій книжці [PERSON] , зазначено про вищу освіту та спеціалізація "Ветврач". Твердження позивача про те, що запропонована посада завідувача лікарні - лікаря по хворобах молодняка та неплідності тварин Хотівської ДДВМ Києво-Святошинської РДАВМ яка запропонована йому не існує, також не відповідає дійсності, оскільки дана посада перебуває в штатному розписі лікарні по теперішній час. Також, як зазначено у відзиві на позов, не відповідають дійсності твердження позивача про те, що у штатному розписі відповідача у зв`язку із реорганізацією структурного підрозділу існує посада, що повністю відповідає його кваліфікації та спеціалізації, а саме посада завідуючого Гостомельською ДЛВСЕ, у зв`язку з ліквідацією ДЛВСЕ на ринку в м. Ірпінь. Так, відповідно до наказу №23-д від 19.09.2017 року Києво-Святошинської РДЛВМ виведено зі складу Києво-Святошинської РДАВМ лабораторії ветеринарно - санітарної експертизи на ринках: ДЛВСЕ на ринку м. Боярка № 1 , ДЛВСЕ на ринку м. Боярка № 2, ДЛВСЕ на ринку м. Боярка №3 , ДЛВСЕ на ринку м. Вишневе, Шпитьківську ДЛВСЕ на ринку, Бучанську ДЛВСЕ на ринку, Гостомельську ДЛВСЕ на ринку. Зазначеним наказом, повідомлено працівників ДЛВСЕ на ринках, щодо можливого вивільнення, у зв`язку з реорганізацією (ліквідацією) цих структурних підрозділів. Наказом Києво-Святошинської РДЛВМ № 21-К від 26.12.2017 року [PERSON] звільнено з посади завідувача Гостомельської ДЛВСЕ на ринку 31.12.2017 року у зв`язку із ліквідацією ДЛВСЕ згідно ст. 40 п. 1 КЗпП України, На теперішній час відповідач по даній справі Києво- Святошинська РДЛВМ не має жодного відношення до лабораторій ветеринарно - санітарних експертиз на ринках, у зв`язку з їх повного ліквідацією з 31.12.2017 року. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 05.07.2018 року (дата звільнення) то дана вимога, на думку представника відповідача, не підлягає задоволенню, оскільки позивач відмовився щодо прийняття пропозиції про переведення до Хотівської ДДВМ, а тому, був цілком законно звільнений та завчасно за два місяці попереджений про майбутнє звільнення відповідно до наказу Києво - Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини від 04.05.2018 року № 6-К "Про скорочення посади" згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2018 було замінено первісного відповідача Києво-Святошинську районну державну лікарню ветеринарної медицини на належного відповідача - Головне Управління Держпродспоживслужби в Київській області та залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача Центральну випробувальну державну лабораторію Держпродспоживслужби в Київській області. 12.11.2018 та 01.04.2019 т.в.о. та представником Центральної випробувальної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Київській області були подані ідентичні за змістом відзиви на позовну заяву за вх. № 39914 та № 12042, відповідно до яких зазначено, що зі складу Києво-Святошинського районної державної лікарні ветеринарної медицини виведено лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринках: ДЛВСЕ на ринку м. Боярка № 1, ДЛВСЕ на ринку м. Боярка № 2, ДЛВСЕ на ринку м. Боярка № З, ДЛВСЕ на ринку м. Вишневе, Шпитьківську ДЛВСЕ на ринку, Бучанську ДЛВСЕ на ринку, Гостомельську ДЛВСЕ на ринку, - відповідно до наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 12.10.2016 № 362 в Регіональній державній лабораторії Держпродоспоживслужби в м. Києві та Київській області був створений новий структурний підрозділ з організації роботи лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи на ринках, на працівників якого згідно Положення про Регіональну державну лабораторію Держпродспоживслужби в м. Києві та Київській області були покладені відповідні обов`язки. При цьому, прийняття працівників на посади у вищевказаному структурному підрозділі здійснювалось в загальному порядку на підставі відповідних заяв працівників. В порядку п.5 ст. 36 КЗпП України, в зв`язку з реорганізацією (ліквідацією) лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи на ринках, виведених зі складу Києво-Святошинського районної державної лікарні ветеринарної медицини, прийняття працівників на посади у структурному підрозділі Відділу організації Регіональної державної лабораторії Держпродоспоживслужби в м. Києві та Київській області не здійснювалось. Крім того, відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 11.05.2018 № 223 «Про створення комісії», вимог наказів Державної служби з питань безпечності якості харчових продуктів та захисту споживачів від 19.04.2017 № 265 «Про впровадження Планів-графіків оптимізації мережі державних лабораторій» та від 07.05.2018 № 381 «Про припинення діяльності Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в м. Києві та Київській області», діяльність Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в м. Києві та Київській області припинена шляхом її ліквідації згідно з чинним законодавством. Відповідно до вимог діючого трудового законодавства України всі працівники Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в м. Києві та Київській області були повідомленні про звільнення в порядку п. 1 ст. 40 КЗпП України. Після ліквідації Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в м. Києві та Київській області, згідно рішення власника (засновника) установи правонаступництво не передбачено. Також представником відповідача зазначено, що Центральна випробувальна державна лабораторію Держпродспоживслужби в Київській області та м. Києві не є новоствореною юридичною особою. Зазначена установа розпочала свою діяльність з 04.07.2018 відповідно до наказу Державної служби з питань безпечності якості харчових продуктів та захисту споживачів від 04.07.2018 № 546 шляхом відновлення діяльності Центральної випробувальної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Київській області та м. Києві (стара назва Київська міжобласна державна спеціалізована лабораторія ветеринарної медицини по хворобах птиці). Тобто, ані Києво-Святошинського районна державна лікарня ветеринарної медицини, ані Регіональна державна лабораторія Держпродспоживслужби в м. Києві та Київській області не є юридичними особами, відносно яких у Центральної випробувальної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Київській області та м. Києві виникають права та обов`язки як правонаступника. Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області подав до суду відзив на позов за вх, № 40052, ідентичний за змістом до відзиву проти позову, поданий представником Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Просив відмовити у задоволенні заявленого позову у повному обсязі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2018 було залучено до участі у справі у якості співвідповідача Києво-Святошинську районну державну лікарню ветеринарної медицини. 03.05.2019 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив визнати незаконним та скасувати № 10-К від 05.07.2018 про його звільнення; поновити [PERSON] на посаді завідувача лабораторією - лікаря ветмедицини Гостомельської державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку; стягнути з Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення - 05.07.2018 до дати поновлення на роботі, виходячи з середньої заробітної плати в розмірі 2 742,59 грн. на місяць, всього 42 510 грн. 15 коп. (15 місяців 15 днів). Представники відповідачів заперечували проти задоволення позову у повному обсязі. В судове засідання 23.10.2019 року сторони не з`явились. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. Статтею 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, наказом начальника Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини Управління ветеринарної медицини в м. Ірпені № 54 від 10.11.2014 [PERSON] був звільнений з посади завідуючого ДЛВСЕ в м. Ірпені на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2016 по справі № 369/1715/15-ц, що набрало законної сили, було визнано незаконним та скасовано наказ начальника Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини Управління ветеринарної медицини в м. Ірпені № 54 від 10.11.2014 про звільнення позивача та зобов`язано Ірпінську міську ДЛВМ поновити його на раніше займаній посаді. В березні 2015 року було припинено діяльність Ірпінської міської державної лікарні ветеринарної медицини шляхом її приєднання до Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини, то у зв`язку з чим саме остання юридична особа здійснювала виконання рішення суду. Так, 04.05.2018 наказом Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини № 23-Д позивача було поновлено на посаді завідувача лабораторії - лікаря ветмедицини державної лабораторії ветеринарно - санітарної експертизи з 11.11.2014. Одночасно з поновленням на роботі [PERSON] , його попереджено що згідно наказу Києво - Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини від 04.05.2018 року № 6-К "Про скорочення посади", в зв`язку з проведенням реорганізації державних лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи, як структурний підрозділів, що підлягають реорганізації відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 15.09.2017 № 354 «Про внесення змін до наказу від 07.08.2018 № 286 «Про забезпечення виконання Плану-Графіку оптимізації мережі державних лабораторій», враховуючи фінансування з державного бюджету на оплату праці Києво-Святошинської районної державної лікарні ветеринарної медицини та надходження коштів спеціального фонду у 2018 році, на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ»,

Outcome: dismissed