Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 13.11.2013 року у сумі 300,00 грн., а саме стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивачем та відповідачем 30.01.2010 року був укладений шлюб. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Шлюб між сторонами розірвано 13.11.2013 року. 13.11.2013 року рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона були призначені аліменти у твердій грошовій сумі 300 грн. на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний момент ця сума є меншою, ніж мінімально встановлена законодавством норма та не є достатньою для утримання наших дітей. Ухвалою від 14.03.2019 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання надала до суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог, позов визнав.. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для задоволення позову. Суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами 30.01.2010 року був укладений шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, запис №52, який було розірвано на підставі рішення Дніпровського районного суду від 13.11.2013 року, а також призначені аліменти у твердій грошовій сумі 300 грн. на дитину щомісячно та до досягнення нею повноліття, справа №666/5355/13, яке набрало законної сили 25.11.2013 року. На підставі даного рішення видано виконавчий лист 28.11.2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.07.2010 року, виданий міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №687. Діти проживають разом з позивачем згідно довідки №204 від 12.07.2018 року. Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. Згідно вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, матеріальне становище відповідача, приймаючи до уваги, що батьки несуть рівні обов`язки по утриманню дитини, а також зобов`язані забезпечити належний рівень його проживання та розвитку, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, оскільки саме такий розмір аліментів забезпечить як баланс інтересів сторін, так і права їх дитини, гарантовані чинним законодавством. Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з задоволенням позовних вимог та звільненням позивача від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 80, 141, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved