Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

ПАТ КБ "Приват Банк" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова суду з позовом до ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії "ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова, [PERSON], в якому просить: - стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "КБ "Приват Банк"" заборгованість по кредитному договору від 29.10.2010 року у розмірі 27 659, 21 грн.; - стягнути солідарно з ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова, [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованість по кредитному договору у розмірі 200 грн.; - стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 278, 59 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29.10.2010 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредитний ліміт у розмірі 7 000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії карти. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісію. У порушення умов кредитного договору від 29.10.2010 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов'язань, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі в результаті чого станом на 31.07.2013 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 27 859, 21 грн., а саме: 13 889, 48 грн. - заборгованість за кредитом; 9 366, 89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 800, 02 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 302, 82 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі міста Харкова" укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. У судовому засіданні представник позивача Катеринюк В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач - ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова у судове засідання представника не направив, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] надала заперечення проти позову, в яких просить в задоволенні позову відмовити. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що неправомірність нарахування заборгованості за кредитом випливає з істотних порушень позивачем умов договору. Так, внаслідок укладення договору витрати відповідача істотно збільшились без його згоди та можливості їх зменшити. В порушення приписів Закону України "Про захист прав споживачів" у договорі кредитування форми кредитування не розкриті, тип відсоткової ставки описаний як такий, за яким сплачуються однакові суми, недоліки приховані, умови фактично змінені без згоди відповідача. Дії банку, передбачені п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, суперечать вимогам постанови НБУ від 10.05.2007 року № 168. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] вимоги заперечень підтримав у повному обсязі. Зокрема, зазначив, що банком безпідставно підвищено кредитний ліміт до 14000грн. Також зазначає, що відповідачем визнається заборгованість у сумі різниці між кредитним лімітом, передбаченим договором (7000рн), та сумою фактично сплачених відповідачем за договором грошових коштів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 29.10.2010 року [PERSON] звернулась до позивача з заявою про одержання кредитної картки "Універсальна" (а.с. 8). Відповідачем підписано зазначену заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (а.с. 9). Згідно заяви [PERSON] їй надано кредит з лімітом в сумі 7 000 грн. Таким чином, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] виникли договірні відносини з приводу надання останній кредитних коштів. Договір від 29.10.2010 року складається з Заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг. Згідно Умов відповідач зобов'язався щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісію. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 31.07.2013 року склалась заборгованість: 13 889, 48 грн. - заборгованість за кредитом; 9 366, 89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 800, 02 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. В зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов договору позивачем нараховано штрафні санкції, а саме: 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 302, 82 грн. - штраф (процентна складова). Щодо доводів відповідача про необґрунтоване підвищення банком кредитного ліміту суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, при видачі картки 29.10.2010 року відповідачеві встановлено кредитний ліміт у розмірі 7000грн. В подальшому банком 22.01.2011 року збільшено кредитний ліміт до 9000грн., 23.02.2011 року - до 11000грн., 20.03.2011 року - до 14000грн. У заяві на отримання кредиту вказано, що боржник ознайомився та згодний із Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі, своїм підписом підтвердила факт про надану повну інформацію про умови кредитування. При цьому, згідно п. 3.2 Умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає банку право у будь-який час змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Крім того, згідно п. 5.3 Умов банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта. З зазначеним пунктами Умов відповідач погодився, про що свідчить його підпис на заяві та вказаний пункт недійсним не визнано. Відповідно до ст. 556 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком. Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі міста Харкова 22.03.2011 року укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. Відповідно до ст. 762 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватись виконання зобов'язань частково або в повному обсязі. Згідно додатку № 1 до договору поруки від 22.03.2011 року розмір відповідальності поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі міста Харкова складає 200 грн. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення солідарно з [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 200 гривень 00 коп. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 659 грн. 21 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved