Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Дельта Банк" у якому зазначив, що 23.04.2014 року між ним та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір № 002-07875-230414 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий для Своїх" у доларах США з процентною ставкою 8,75% річних, згідно якого банк прийняв грошові кошти у розмірі 75000,00 доларів США по 28.04.2015 року та відкрив вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER]. Крім того, 23.04.2014 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» була укладена додаткова угода №1 до вказаного договору, відповідно до якого процентна ставка вкладу становить 11,5% річних. Відповідно до п. 1.9. договору банківського вкладу нараховані проценти за вкладом виплачуються в тому числі, у день повернення вкладу в кінці строку дії цього договору або в інший термін дострокового припинення дії договору у випадках, передбачених договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки, відкритий в установі банку. Нараховані проценти суми вкладу не збільшують. Згідно п. 1.10 договору банківського вкладу, вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п. 1.3. даного договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки, відкритий в установі банку. Також у позові позивач зазначив, що умовами договору не передбачено, що після зарахування депозиту та нарахованих процентів вкладник не має права на отримання цих сум. За умовами договору після переведення сум з депозитного рахунку на поточний припиняється обслуговування депозитного рахунку, проте вклад та проценти, які були нараховані повертаються з поточного рахунку на першу вимогу вкладника. Просить суд зобов'язати відповідача здійснити переказ (перерахування) з належного позивачу поточного рахунку [NUMBER] на підставі договору банківського вкладу (депозиту) на поточний рахунок позивача [NUMBER], відкритий у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 75000,00 доларів США. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заявою просить суд розглянути справу за його відсутністю, та позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на надав. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.04.2014 року між сторонами було укладено договір № 002-07875-230414 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий для Своїх" у доларах США з процентною ставкою 8,75% річних, згідно якого банк прийняв грошові кошти у розмірі 75000,00 доларів США по 28.04.2015 року та відкрив вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER]. 23.04.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» була укладена додаткова угода №1 до вказаного договору, відповідно до якого процентна ставка вкладу становить 11,5% річних. Згідно п. 1.10 договору № 002-07875-230414 від 23.04.2014 року, вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п. 1.3 даного договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки [NUMBER], відкритий в установі банку. Сторони підписали договори, та тим самим виявили свою згоду з усіма розділами та пунктами договорів та зобов'язувалися їх виконувати. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до копії довідки від 22.05.2015 року на вкладному (депозитному) рахунку станом на 22.05.2015 року, доступно для користування 75 000 доларів США. Так, договір банківського (депозитного) вкладу припинив свою дію 28.04.2015 року. Відповідно до ст. 1066 ЦК України банк не має права встановлювати не передбачені договором або законом обмеження права клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог ст. 1074 ЦК України, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таке ж застереження щодо обмеження прав клієнта або вкладника встановлено і ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність". Отже, відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти позивача, які перебувають на рахунках відповідача, на першу вимогу вкладника або після закінчення строку дії договору, а відмова від такої видачі є неправомірною. Позов також пред`явлено про повернення грошових коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим 25.12.2013 року при розгляді цивільної справи № 6-140цс13, відповідно до якого: за змістом ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладникові готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахувати на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж Банку, в якому вкладник може зняти кошти чи проводити розрахунки з допомогою. Платіжної банківської карти). У випадку перерахування коштів на поточний рахунок вкладника в цьому ж Банку, однак ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. Крім того, відповідно до п. 10.11 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, незалежно від того, на яких умовах укладався договір банківського вкладу (на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу з закінченням установленого договором строку чи на інших умовах повернення вкладу), банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника - фізичної особи. Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з видачі вкладу на вимогу вкладника, вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Та обставина, що грошові кошти позивачу станом до теперішнього часу не повернуті з його рахунків, не оспорювалось, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у справі складаються з судового збору, від його сплати позивач звільнений відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" , тому, в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved