Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач Українське державне підприємство поштового зв"язку "Укрпошта" в особі Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.02.2004 року №64 в частині прийняття в комунальну власність територіальної громади міста та передання на баланс ЖЕО-3 квартири загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та скасування свідоцтва про право власності від 22.12.2009 року серія [NUMBER] і витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.12.2009 [NUMBER]; визнання права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. за позивачем; стягнення судових витрат, посилаючись на те, що УДППЗ "Укрпошта" відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2001 року [NUMBER] придбано квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. Згідно інвентарної карточки №12514 обліку основних засобів дана квартира обліковується на балансі Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта". 30.08.2001 року згідно протоколу №30 спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" прийнято рішення надати вказану квартиру працюючому працівнику Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" [PERSON], яка на даний час працює на посаді заступника директора Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта". 27.02.2004 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради винесено рішення "Про матеріали управління житлово-комунального господарства", пунктом 2 якого зазначено: "прийняти в комунальну власність територіальної громади міста та передати на баланс ЖЕО-3: двохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., балансовою вартістю 50,5 тисяч гривень, які належать УДППЗ "Укрпошта". Згідно свідоцтва про право власності від 22.09.2009 року дану квартиру приватизовано на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членами її сім'ї [PERSON] в рівних долях. Дозволу на передачу зазначеної квартири у комунальну власність з наступним здійсненням її приватизації УДППЗ "Укрпошта" не надано. Про приватизацію квартири стало відомо під час проведення інвентаризації станом на 01.11.2013 року, коли відповідальна особа за збереження основних засобів - нерухомого майна відповідачка [PERSON] відмовилась підписати інвентаризаційний опис основних засобів, так як квартира нею приватизована. Просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.02.2004 року №64 в частині прийняття в комунальну власність територіальної громади міста та передання на баланс ЖЕО-3 квартири загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та скасувати свідоцтво про право власності від 22.12.2009 року серія [NUMBER] і витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.12.2009 [NUMBER]; визнати право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. за позивачем; стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2017 року залучено до участі в справі в якості позивача-правонаступника Публічне акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Івано-Франківської дирекції ПАТ "Укрпошта". Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідачів - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмовому запереченні (а.с. 35-39). Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечила у зв'язку із їх безпідставністю та необгрунтованістю. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Беручи до уваги пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, 05.11.1995 року [PERSON] була прийнята на квартирний облік Івано-Франківським міськвиконкомом для одержання житла в списках загальної черги за №4045, що підтверджується копією Контрольного списку №1 працівників дирекції УДППЗ "Укрпошта" м.Івано-Франківська станом на 01.08.2001 року (а.с. 40). 12.07.2001 року директор Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" звернувся з клопотанням до Генерального директора УДППЗ "Укрпошта" про надання дозволу заступнику директора з питань економіки та фінансів [PERSON] на придбання квартири (а.с. 41). 03.08.2001 року Українським державним підприємством поштового зв"язку "Укрпошта" надано дозвіл №05-77 на придбання житла для заступника директора з питань економіки та фінансів [PERSON] у межах коштів, передбачених кошторисом, та при умові дотримання правових підстав, а саме: спеціалісти дирекції повинні перебувати на квартирному обліку в органах виконавчої влади за місцем проживання, значитися в контрольних списках працівників дирекції, які потребують поліпшення житлових умов, а також бути першими за чергою цього списку, рішення адміністрації та профспілкового комітету; договір купівлі-продажу повинен укладатися між Івано-Франківською дирекцією та продавцем за окремою довіреністю УДППЗ "Укрпошта" на укладання договору купівлі-продажу квартири; придбана квартира має надаватися по договору найму житлового приміщення. В подальшому можлива передача до державного житлового фонду (а.с. 42). 21.08.2001 року Українським державним підприємством поштового зв"язку "Укрпошта" видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С., зареєстровану в реєстрі за №2181, якою уповноважено директора Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" Сташко М.С. від імені Українського державного підприємства поштового зв"язку "Укрпошта" укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] вартістю 55 000 грн. (а.с. 105). Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В., зареєстрованого в реєстрі за №417Д, Українське державне підприємство поштового зв"язку "Укрпошта" в особі директора Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" Сташко М.С., який діє на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. від 21.08.2001 року за №2181, купило двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно копії Протоколу №30 спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 30.08.2001 року надано працюючому працівнику Івано-Франківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м.) згідно пункту 39 "Правил обліку громадян..." (а.с. 9, 10). 26.09.2001 року виконавчим комітетом Івано_франківської міської ради видано ордер на житлове приміщення Серії [NUMBER] [PERSON] на право зайняття житлового приміщення житловою площею 32,7 кв.м., що складається з двох кімнат у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 47). 26.11.2003 року Івано-Франківська дирекція УДППЗ "Укрпошта" звернулось до міського голови З.Шкутяка з листом №01/3114, в якому просить прийняти у власність територіальної громади міста та передати на баланс ЖЕО-3 в числі іншого, 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., балансовою вартістю 50,5 тисяч гривень, яка знаходиться на їхньому балансі (а.с. 34). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Івано-Франківської ради від 27.02.2004 року №64 "Про матеріали управління житлово-комунального господарства" прийнято в комунальну власність територіальної громади міста і передано на баланс ЖЕО-3 двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., балансовою вартістю 50,5 тисяч гривень, яка належить УДППЗ "Укрпошта" (а.с. 11). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності від 22.12.2009 року серії [NUMBER], виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду, з копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації [NUMBER] від 22.12.2009 року, двохкімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 12, 13). Відповідно до копії Додатку №4 "Перелік об'єктів соціальної сфери, які знаходяться на балансі (назва дирекції) УДППЗ "Укрпошта" станом на 01.01.2012 р.", 2-х кімнатна квартира по [ADDRESS], площею 55,1 кв.м. передана в комунальну власність. В графі "Наявність правовстановл.документів (№, дата та на кого оформлено)" зазначено "Свідоцтво [NUMBER] від 22.12.2009, [PERSON]." (а.с. 111). Згідно копії Додатку до розпорядження УДППЗ "Укрпошта" від 18.06.2012 року №49, власником житлової нерухомості - 2-х кімнатної квартири по [ADDRESS], житловою площею 37,2 кв.м., відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м.Івано-Франківська, [NUMBER] від 22.12.2009 року, є працівник філіалу [PERSON] (а.с. 53). Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 3 статті 10 Закону України "Про підприємства в Україні" від 27.03.1991 року №887-XII, який був чинним на момент придбання квартири УДППЗ "Укрпошта", встановлено, що майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством (крім казенного), належить йому на праві повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського відання, державне підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та статуту підприємства. Згідно ст. 1 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 року №147/98-ВР, цей Закон регулює відносини, пов'язані з передачею об'єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів права комунальної власності у державну власність. Відповідно до ст. 2 даного Закону об'єктами передачі згідно з цим Законом є: нерухоме майно (будівлі, споруди, у тому числі приміщення (після виділення їх в окрему облікову одиницю (інвентарний об'єкт) на підставі розподільного балансу), об'єкти незавершеного будівництва). Статтею 3 зазначеного Закону встановлено, що ініціатива щодо передачі об'єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 4-1 вказаного Закону ініціатива щодо передачі об'єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об'єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації). Рішення щодо передачі об'єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад. Пропозиції щодо передачі об'єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об'єктів соціальної інфраструктури, які належать підприємствам, погоджуються з цими підприємствами, а щодо передачі об'єктів житлового фонду (крім гуртожитків) та інших об'єктів соціальної інфраструктури, споруджених за рахунок коштів підприємств, - також з трудовими колективами цих підприємств. Пропозиція вважається погодженою з трудовим колективом підприємства за наявності рішення загальних зборів трудового колективу, прийнятого більшістю голосів від загальної кількості працівників підприємства. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року №2482-XII, приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно ч.1 ст.2 даного Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Частиною 1 статті 5 вказаного Закону встановлено, що якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до ст.8 даного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Посилання представника позивача на те, що про порушення права власності УДППЗ "Укрпошта" стало відомо 14.11.2013 року, є безпідставним, необгрунтованим та спростовується копією Додатку №4 "Перелік об'єктів соціальної сфери, які знаходяться на балансі (назва дирекції) УДППЗ "Укрпошта" станом на 01.01.2012 р." та копією Додатку до розпорядження УДППЗ "Укрпошта" від 18.06.2012 року №49, з яких вбачається, що позивачу зазначений факт був відомий ще у 2012 році. Проте, представником відповідачів в судовому засіданні клопотання про застосування строків позовної давності у зазначених правовідносинах не заявлялось. Враховуючи те, що доводи представника позивача про порушення прав власності ПАТ "Укрпошта" на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження, оскільки, представником позивача не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а тому, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необгрунтованими, не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, а тому в задоволенні зазначеного позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст. 15, 321 ЦК України, Закону України "Про підприємства в Україні", Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду",

Outcome: dismissed