Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

У грудні 2015 позивач, ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 79813,71 коп.. Зазначив, що 25.12.2013 ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" уклав з [PERSON] кредитний договір № IKAPNABG.43038.003, відповідно до умов якого надав грошові кошти у розмірі 68075 грн. 34 коп. на придбання автомобіля, зі сплатою 16,99 % річних, з кінцевим терміном повернення до 24.12.2017, а відповідач зобов'язався повернути суму отриманих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитом, в сумі, строки та на умовах, визначених Кредитним договором. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 25.12.2013 між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №PX029031.209347.001, відповідно до умов якого поручидаь перед банком за виконання ползичадбгиком злюбов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків… Згідно п.6 договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором відповідачі відповідають перед банком, як солідарні боржники. Банк свої зобов'язання виконав належним чином, про що свідчить розпорядження від 25.12.2013 про видачу грошови коштів в сумі 66600 грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, з 03.04.2015 припинив сплачувати заборгованість за кредитом. Станом на 24.12.2015 загальна заборгованість відповідача за кредитним договором склала суму 79813 грн. 71 коп., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту - 39075 грн. 03 коп.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 12954 грн. 08 коп.; поточна заборгованість по процентам - 430 грн. 68 коп.; прострочена заборгованість по процентам - 8279 грн. 78 коп.; пеня - 5754 грн. 14 коп.; штраф - 13320 грн.. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання представник позивача на підставі довіреності, Янко І.О., не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити. Відповідачі із позовом ознайомлені, у судове засідання повторно не з'явились, судові документи і повістки - повідомлення, надіслані за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні ст. 74 ЦПК України вони вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 25.12.2013 ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" уклав з [PERSON] кредитний договір № IKAPNABG.43038.003, відповідно до умов якого надав грошові кошти у розмірі 68075 грн. 34 коп. на придбання автомобіля, зі сплатою 16,99 % річних, з кінцевим терміном повернення до 24.12.2017, а відповідач зобов'язався повернути суму отриманих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитом, в сумі, строки та на умовах, визначених Кредитним договором. У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 25.12.2013 між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №PX029031.209347.001, відповідно до умов якого поручидаь перед банком за виконання ползичадбгиком злюбов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків. Згідно п.6 договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором відповідачі відповідають перед банком, як солідарні боржники. Банк свої зобов'язання виконав належним чином, про що свідчить розпорядження від 25.12.2013 про видачу грошових коштів в сумі 66600 грн.. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, з квітня 2015 припинив здійснювати обов'язкові платежі в розмірі 1964 грн. за кредитом. Відповідно до п. 1.1.- 1.7. Кредитного договору позивач надав відповідачу у тимчасове, платне користування грошові кошти у розмірі 68075 грн. 34 коп. на придбання автомобіля, зі сплатою 16,99 % річних, з кінцевим терміном повернення до 24.12.2017, а відповідач зобов'язався повернути суму отриманих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитом, в сумі, строки та на умовах, визначених Кредитним договором. Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року «Про віднесення ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку". Відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації відноситься стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. Позивачем було надано розрахунки по заборгованості за вказаним кредитом ( а.с. 96-108), з якими суд погоджується. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не скористався своїм правом надати заперечення проти заявлених позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", не надав доказів, які б могли спростовували розрахунки банку щодо нарахування заборгованості. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а тому задовольняє вимоги позивача про солідрне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 79813 грн. 71 коп., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту - 39075 грн. 03 коп.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 12954 грн. 08 коп.; поточна заборгованість по процентам - 430 грн. 68 коп.; прострочена заборгованість по процентам - 8279 грн. 78 коп.; пеня - 5754 грн. 14 коп.; штраф - 13320 грн.. Крім того, відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, а тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави підлягає 798 грн. 14 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved