Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до [PERSON] , [PERSON] , третьої особи ТОВ «МЕДІА-ГРУПА» з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому зазначила, що 26.11.2014 року у міській газеті «Наш город - рекламний курьер» була надрукована стаття «Кто в Мелитополе настоящий патриот», також 26 листопада 2014 року дана стаття під\~ назвою «Мелитопольские волонтеры рассорились и ищут правду в милиции» була розміщена на шпальтах веб-сайту мережі Інтренет «Наш город». В цій статті наведені матеріали, які є неправдивими і шкодять її діловій репутації, а саме: «По словам одного из руководителей Самооборони майдана [PERSON] , общественная организация «Патриот» быта создана местной интеллигенцией, врачами, учителями, которые не слишком сведущи в финансовых вопросах. Предприниматель [PERSON] , как говорит самообороновец, воспользовалась ситуацией и возглавила это волонтерское движение.\~ Алексей Надиев сообщил, что практически с момента существования волонтерской общественной организации на [PERSON] стали поступать жалобы. Первые жалобы и подозрения о нечистоплотном распределении средств появились еще в августе, - поделился [PERSON] Мы это спускали на тормозах и замалчивали, чтобы не замарать подозрениями всю организацию из-за одного человека. Самообороновец сообщил, что еще в середине октября на общем собрании члени «Патриота» высказали недоверие ее руководителю, после чего та написала заявление о выходе из организации. Позже один из нынешних руководителей волонтерской группы [PERSON] попыталась выяснить, почему на несколько сотен человек из 37-го батальона территориальной оборони, [PERSON] заказала в фонде помощи украинской армии «Крылья феникса» и получила 5 тысяч комплектов витаминов и где сейчас большая часть этих витаминов находится. Именно по этому вопросу, как утверждает [PERSON] , она вместе с еще одной участницей волонтерского движения [PERSON] пришли в офис [PERSON] и наткнулись на ее отчаянное сопротивление. Людмила [PERSON] позвала на подмогу представителей Самооборони майдана Мелитополя. Значительная часть этих витаминов просто пропала, - утверждает [PERSON] пыталась объяснить, что если она выписывала витамины на « [PERSON] » и сама их получила, то она просто обязана отдать их организации. Она отказалась в нецензурной форме». Крім того, у статті також зазначено: «В свою очередь руководитель Самооборони майдана [PERSON] говорит, что его организация имеет неопровержимые доказательства того, что [PERSON] дискредитировала общественную организацию «Патриот» и о ее незаконных действиях уже известно правоохранителям». Позивачка вважає, що інформація, яка була викладена в цій статті є недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, оскільки Громадська організація «Мелітопольська волонтерська група «Патріот»» була утворена [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на установчих зборах 15 серпня 2014 року. Більшістю голосів головою організації була обрана [PERSON] відповідно до протоколу установчих зборів. За час роботи Організації, жодних скарг на її діяльність або керівництво не надходило. Позивачкою\~ було написано заяву про складання з себе повноважень члена організації, але відповідно до вимог Статуту громадської організації «Мелітопольська волонтерська група «Патріот»» не дотримала процедуру виключення її з організації\~ відповідно до п. 4.8 статуту, тому на теперішній час, вона є правомочним головою організації про що свідчать відомості на веб - сайті Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» та у Мелітопольському відділі реєстраційної служби. Таким чином, згідно установчих документів Організації, [PERSON] не є керівником або головою цієї організації. Крім того, [PERSON] не є членом Організації, не приймав участі у її створені та функціонуванні. Разом з тим, не зрозуміло з яким підстав він нібито, приймав скарги щодо її роботи в якості керівника організації «Патріот», оскільки, він не є її членом та про факт обіймання ним посад в органах Мелітопольського МВ ГУМВС України або Мелітопольської міжрайонної прокуратури, чи інших органах, які відповідно до вимог чинного законодавства України, мають право приймати та розглядати подібні скарги громадян, відомості відсутні. Факт замовлення в БО «Благодійний Фонд «Крила Феніксу» на отримання п`яти тисяч комплектів вітамінів, згаданих у статті позивачка не заперечує, однак не згодна з викладеним в статті,\~ посиланням [PERSON] , що їй не відомо про перебування частини вітамінів тому, що відповідно до акту прийому-передачі благодійної допомоги № В11/13-1 від 13.11.2014 року, БО «Благодійний Фонд «Крила Феніксу» в особі [PERSON] передала іншій стороні - Шведюк 5 520 упаковок медикаментів для передачі бійцям 37 ОПМБ, серед яких «Ундевіт, -драже № 50» 70 уп. в коробках, в кількості 5040 одиниць, панкреатин таблетки, вкриті оболонкою - 250 мг № 10,480 уп. в короб. 480 одиниць, /копія акту прийому передачі додається/ Разом з тим, не зрозуміла позиція [PERSON] , яка після виходу статті 26.11.2014 року, за актом прийому-передачі від 28.11.2014 року повернула 18 коробок (1260 баночок) вітамінів «Ундевіт, драже № 50». Крім того, відповідно до акту прийому-передачі та акту прийому-передачі від 09.12.2014 року, позивачкою передано, а представниками в/ч пп 6266 [PERSON] , [PERSON] прийнято 43 ящика вітамінів «Ундевіт» та 1 ящик лікарського засобу «Панкріотін», а також вітамінів «Ундевіт» 29 ящиків. З огляду на все вищевикладене інформація, що була поширена Відповідачами відносно неї у вказаній статті, абсолютно не відповідає дійсності. Також позивачка вважає, що розповсюдженням недостовірної інформації їй було завдана моральна шкода, розмір якої вона оцінює в 30000 грн. При цьому позивачка зазначила, що ця інформація була доведена до великого кола осіб, поширена інформація стосується її особи безпосередньо, вона не відповідає дійсності, та її поширення завдає шкоди не лише особистому авторитету, як людини, а їй - як громадському діячу. Інформація, викладена у статті, не відповідає дійсності, оскільки містить відомості, яких взагалі не існувало, та порушує її право на повагу до гідності та честі, крім того зазначила,\~ що сприймає як образу вислів «В свою очередь руководитель Самооборони майдана [PERSON] говорит, что его организация имеет неопровержимые доказательства того, что [PERSON] дискредитировала общественную организацию «Патриот» и о ее незаконних действиях уже известно правоохранителям», оскільки за час роботи в рамках благодійної безкоштовної допомоги, керівництво в/ч пп - 266 виразило їй щиру подяку, вона зарекомендувала себе порядною та чесною людиною. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просить суд задовольнити його в повному обсязі, в обґрунтування спричиненої моральної шкоди зазначила що була засмучена та обурена, відчувала зміну відношення оточуючих до себе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що спірна інформація є достовірною, обставини\~ зазначені в статті мали місце, також дана стаття має безліч оціночних суджень, які не є предметом судового захисту та які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Представник відповідача\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , в судовому засіданні позицію Надієва підтримала, позовні вимоги не визнала та пояснила, що на думку позивача інформація яка була висловлена в статті газети є недостовірною та просить її спростувати, однак відповідно до правових норм вбачається, що недостовірна інформація - містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі. Оціночні судження не можна перевірити та спростувати. Спірна інформація є достовірною, зі змісту першого епізоду статті не зазначено ані неправдивої, ані недостовірної інформації. Зазначена інформація є загальною та ніяким чином не шкодить діловій репутації позивача. Факт що позивачка\~ очолила волонтерський рух нею не\~ спростовується, а підтверджується, доказами долученими до позовної заяви. Факт надходження скарг на [PERSON] щодо її волонтерської діяльності, є достовірним.\~ Дане твердження можуть підтвердити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та інші. Інформація про те, що на загальних зборах члени «Патріота» висловили недовіру позивачці та у зв`язку з цим нею написано\~ заяву про вихід з організації є достовірна, дані обставини можуть підтвердити відповідачка\~ [PERSON] та інші члени ТО «Мелітопольської волонтерської групи «Патріот». Крім того\~ зазначений факт підтверджує і позивачка. Вона зазначає, що нею було написано заяву про складання з себе повноважень члена організації. Однак, дійсно процедуру виходу позивача не було доведено до кінця у зв`язку з відмовою реєстратора внести зміни. Отже, зазначена інформація також є достовірною. Інформація про обставини замовлення та перебування\~\~ партії ліків, жодним чином не порушує честь та гідність позивача. дані обставини мали місце про що було зазначено в статті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Висвітлені в статті відомості про те, що [PERSON] \~ дискредитувала ТО «МВГ «Патріот» та про її дії вже відомо правоохоронцям, також є достовірними, оскільки 22.11.2014 року було направлено звернення до Мелітопольського міського відділу ГУМВС України в Запорізькій області щодо незаконних дій позивачки. Отже, зазначена інформація також є достовірною. Таким чином\~ судження про дискредитацію ГО «МВГ «Патріот» за змістом не відноситься до поняття «фактичних даних». Це оціночне судження. Його не можна спростувати, оскільки\~ лише висловлено своє ставлення до діяльності та поведінки позивачки, оскільки відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право на свободу думки і слова. \~ \~ \~ \~Вимоги про відшкодування моральної шкоди вона не доведена жодним доказом. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі просила суд відмовити в задоволенні позову, а також відшкодувати понесені нею витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3000 грн. Адвокат відповідачки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що 28.10.2014 року відбулися загальні збори учасників ГО ВМГ "Патріот" на яких було виражено недовіру поточному керівнику [PERSON] . За результатом зазначених зборів [PERSON] та її чоловік [PERSON] подали заяви про вихід із складу ГО ВМГ "Патріот". Одночасно [PERSON] передала [PERSON] установчі документи ГО та печатку. Ці факти знайшли своє підтвердження у ході судового засідання. У тому числі, їх особисто підтвердила [PERSON] . З моменту подання зазначених заяв [PERSON] та її чоловік будь-яку діяльність у ГО припинили та із волонтерами фактично не спілкувалися, навіть на побутовому рівні. Станом на 26.11.2014 року дата виходу статті у газеті, а ні [PERSON] , а ні її чоловік [PERSON] не повідомили зміну свого наміру вийти із складу засновків ГО та не звернулися із заявою їх заяви про вихід вважати не дійсними або такими, що втратили чинність. Більше того, у зазнаній статті [PERSON] особисто зазначає, що не є членом ГО та до цієї організації не має відношення, а волонтерською та благодійною організацією займається окремо від ГО. Про що свідчать наступні фрази у статті: "Со своей сторони Ольга Леонтьева утверждает, что бывшие ее соратницы по волонтерскому движению...." (у контексті статті вбачається, що мова йде про [PERSON] та [PERSON] ); " [PERSON] продолжает заниматься волонтерской и благотворительной деятельностью вне организации "Патриот"....". Таким чином, підстави вважати [PERSON] членом, або засновником, або керівником ГО були відсутні. Між тим, 12.11.2014 року [PERSON] із відповідною заявою, від імені ГО звертається до Благодійної організації "Благодійний фонд" Крила Феніксу" із заявкою на отримання вітамінів та лікарського засобу "Панкреатин" та від імені ГО ці засоби отримує вже 13.11.2014 року. Цей факт [PERSON] особисто підтвердила у судовому засіданні. 19.11.2014 року [PERSON] у супроводженні члена ГО [PERSON] та членів ГО "Самооборона майдану Мелітополя" з метою встановлення місця знаходження отриманих від БО БФ "Крила Феніксу" та за можливістю отримання у розпорядження ГО цих засобів, відвідала офіс, у якому [PERSON] займається підприємницькою діяльністю. У бесіді Леонтьева заперечувала отримання зазначених засобів. Про цю обставину особисто зазначає Леонтьева у статті "... и на повышенных тонах начали требовать того, чего у нее нет". Факт зазначеної бесіди та її зміст також підтвердила [PERSON] у якості відповідача та свідка, та [PERSON] , як відповідач та безпосередній учасник бесіди. Таким чином, станом на 22.11.2014 року [PERSON] мала достовірні відомості про те, що [PERSON] , не здійснюючи волонтерську діяльність у рамках ГО. Від імені ГО отримала волонтерську допомогу, але цей факт заперечує. Тобто частина отриманої на ім`я ГО благодійної допомоги від БО БФ "Крила Феніксу" фактично зникла. З цього приводу [PERSON] звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення [PERSON] злочину, ознаки якого містяться у ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України "шахрайство". На думку відповідача, з наявних фактичних обставин вбачається, що мета [PERSON] при зверненні до суду із цим позовом не захист порушених прав, а створення обставин та доказів, які у майбутньому допоможуть їй уникнути кримінальної відповідальності, що у свою чергу, є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Частиною 1 ст. 277 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК) передбачено, що право на спростування недостовірної інформації особа має тільки в тому випадку, коли ця інформація відносно неї поширена, про це також йдеться у п.п. г) п. 15 Постанови-№1 Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлено, що підставою для задоволення позову є поширення відповідачами недостовірної інформації. Із позову не вбачається, які саме вислови відповідачів в інтерв`ю [PERSON] вважає недостовірними. Із урахуванням змісту ч. 1 ст. 277 ЦК, в контексті цієї справи юридичне значення має тільки інформація, яка стосується безпосередньо [PERSON] . Також представник відповідачки просив врахувати, що докази, якими позивачка обгрутновує свої позовні вимоги не є належними допустимими та достовірними. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , повідомили обставини створення громадської організації, зазначили, що [PERSON] при виникненні волонтерського руху участи не приймала, а тільки прийняла на себе формальне керівництво організацією. Також свідки зазначили що в присутності [PERSON] вони висловлювали своє незадоволення діяльністю [PERSON] , обговорювали, в тому числі, нечесний розподіл коштів, зокрема, щодо пропозиції [PERSON] із придбання за зібрані волонтерами кошти наколінників за завищеною ціною; щодо одноособового та безконтрольного рішення про компенсацію власних витрат за зібрані волонтерами кошти. Також надходили скарги щодо відсутності звіту про мету та розмір витрати коштів, зібраних волонтерами; щодо зникнення частини коштів, переданих священиком у розмірі 10 000 гри.; щодо закликів присвоювати для власних потреб продукти, які передали мешканці міста та району у якості волонтерської допомоги; щодо збору під виглядом ГО коштів на особисту допомогу своїм друзям; щодо розпорядку робочого дня, який передбачає тільки витрати коштів, та у якому час для ведення волонтерської діяльності та на підприємницьку діяльність відсутній, як наслідок джерело витрат також відсутнє, відсутності звіту про розмір зібраних та втрачених коштів; відсутність звіту про витрату коштів, що збиралися на визначену мету допомогу [PERSON] тепловізором. Свідки зазначили про обставини проведення загальних зборів волонтерів 28.10.2014 р. та подання позивачкою заяви про вихід із складу ГО ВМГ "Патріот", яку вони вважали формальним керівником, після висловлення їй недовіри членів організації. Станом на 19.11.2014 року [PERSON] достовірно було відомо, що [PERSON] \~ від імені ГО замовлено та отримано медикаменти, однак не було відомо про знаходження частини замовлених медичних препаратів, при цьому [PERSON] заперечувала що в неї перебувають будь-які медикаменти. Представник третьої особи ТОВ «МЕДІА-ГРУПА», в судове засідання не з`явився,\~\~ надав заяву про розгляд справи за його відсутності.\~ Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, покази свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. 26.11.2014 року у міській газеті «Наш город - рекламний курьер» була надрукована стаття «Кто в Мелитополе настоящий патриот», а 26 листопада 2014 року ця стаття під назвою «Мелитопольские волонтеры рассорились и ищут правду в милиции» була розміщена на шпальтах веб-сайту мережі Інтренет «Наш город». В статті зазначено: «По словам одного из руководителей Самооборони майдана [PERSON] , общественная организация «Патриот» быта создана местной интеллигенцией, врачами, учителями, которые не слишком сведущи в финансовых вопросах. Предприниматель [PERSON] , как говорит самообороновец, воспользовалась ситуацией и возглавила это волонтерское движение.\~ [PERSON] сообщил, что практически с момента существования волонтерской общественной организации на [PERSON] стали поступать жалобы. Первые жалобы и подозрения о нечистоплотном распределении средств появились еще в августе, - поделился [PERSON] . Мы это спускали на тормозах и замалчивали, чтобы не замарать подозрениями всю организацию из-за одного человека. Самообороновец сообщил, что еще в середине октября на общем собрании члени «Патриота» высказали недоверие ее руководителю, после чего та написала заявление о выходе из организации. Позже один из нынешних руководителей волонтерской группы [PERSON] попыталась выяснить, почему на несколько сотен человек из 37-го батальона территориальной оборони, [PERSON] заказала в фонде помощи украинской армии «Крылья феникса» и получила 5 тысяч комплектов витаминов и где сейчас большая часть этих витаминов находится. Именно по этому вопросу, как утверждает [PERSON] , она вместе с еще одной участницей волонтерского движения [PERSON] пришли в офис [PERSON] и наткнулись на ее отчаянное сопротивление. Людмила [PERSON] позвала на подмогу представителей Самооборони майдана Мелитополя. Значительная часть этих витаминов просто пропала, - утверждает [PERSON] пыталась объяснить, что если она выписывала витамины на « [PERSON] » и сама их получила, то она просто обязана отдать их организации. Она отказалась в нецензурной форме». Крім того, у статті зазначено: «В свою очередь руководитель Самооборони майдана [PERSON] говорит, что его организация имеет неопровержимые доказательства того, что [PERSON] дискредитировала общественную организацию «Патриот» и о ее незаконных действиях уже известно правоохранителям». Згідно ч. 1 ст. З Конституції України, людина, її життя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно ч.1 ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ч.1 ст.32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя, крім випадків, передбачених конституцією України. Згідно з ч.4 ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім "і, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, використанням та поширенням недостовірної інформації. Згідно з ст. 5 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є об`єктивність, вірогідність, повнота і точність інформації; законність одержання, використання, поширення та зберігання інформації. Згідно з ст. 7 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» до суб`єктів діяльності друкованих засобів масової інформації належать засновник (співзасновники) друкованого засобу масової інформації, його редактор (головний редактор), редакційна колегія, редакція, трудовий колектив редакції, журналістський колектив, журналіст, автор, видавець, розповсюджувач. Згідно з ст. 23 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редактор (головний редактор) друкованого засобу масової інформації несе відповідальність за виконання вимог, що ставляться до діяльності друкованого засобу масової інформації, його редакції відповідно до Закону та інших актів законодавства України. Згідно з ст. ст. 46, 47 Закону України «Про інформацію» інформація не може бути використана для посягання на права і свободи людини; відповідальність за порушення законодавства України про інформацію несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, як надання інформації, що не відповідає дійсності; поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» № 7 від 28.09.1990 року відповідачем у справі про захист честі і гідності може бути фізична або юридична особа, яка поширила відомості, що порочать позивача. Якщо позов пред`явлено про спростування відомостей, опублікованих в пресі або поширених іншими засобами масової інформації (по радіо, телебаченню), як відповідачі притягаються автор та відповідний орган масової інформації (редакція, агентство, інший орган, що здійснив випуск інформації). Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» № 7 від 28.09.1990 року відповідач повинен довести, що поширені ним відомості відповідають дійсності. На позивача покладається обов`язок довести лише факт поширення відомостей, які його ганьблять, особою, до якої пред`явлений позов. Проте, позивач має право подати докази невідповідності дійсності таких відомостей. Позивачем надано до суду подяки, відповідно до яких їй висловлено щиру подяку, вона є людина яка приймає активну участь в суспільній та політичній діяльності. Крім того відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, особою яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи ГО ВМГ "Патріот"\~ є\~ позивач [PERSON] . Відомості зазначені в статті про наявність скарг на голову ГО ВМГ "Патріот", були підтверджені під час судового розгляду справи з показів допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також показів відповідача [PERSON] , допитаної у якості свідка. Обставини викладені в статті, щодо складання з себе повноважень голови ГО ВМГ "Патріот" 28.10.2014 року, під час судового розгляду визнані позивачкою. Також під час судового розгляду встановлено, що після написання заяви про складання з себе повноважень голови ГО ВМГ "Патріот", позивачкою на підставі акту приймання передачі від 13.11.2014 року отримано від Благодійної організації "Благодійний фонд" Крила Феніксу" перелік медикаментів. На підставі зазначеного станом на 19.11.2014 року відповідачці [PERSON] достовірно було відомо, що [PERSON] , від імені ГО ВМГ "Патріот", замовила та отримала медикаменти. Про місце знаходження частини медикаментів - 1260 банок вітамінів [PERSON] було відомо. Однак не було відомо про знаходження решти лікарських засобів. Дані обставини були також визнані позивачкою під час судового засідання. Щодо інформації надрукованої зі слів відповідача [PERSON] про незаконні дії позивачки, дане цитування містить оціночні судження та суб`єктивну думку відповідача [PERSON] щодо доказів фактів та обставин, які стали йому відомі про ситуацію, яка склалась. Зазначені вислови у відповідності до положень ч. 2 ст. 30 закону України "Про інформацію" не підлягають спростуванню. Чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і не недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності. Відповідно до листа начальника Мелітопольського міськвідділу міліції вих. №112559 від 02.12.2014 року (а.с.124) вбачається, що повідомлення про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення позивачкою до міліції було подано 22.11.2014 року. Стаття вийшла у газеті 26.11.2014 року.\~\~ Тобто станом на 26.11.2014 року відповідачу [PERSON] було відомо про відповідну заяву до міліції стосовно дій [PERSON] . На підставі зазначеного суд вважає, що інформація яка зазначена в статті «Кто в Мелитополе настояний патріот» не є недостовірною, оскільки відповідає дійсності, та не є негативною відповідно до особи позивача [PERSON] , тому що підтверджує діяльність, якою займалась позивачка суспільному та політичному житті.\~\~ З урахуванням змісту і форми опублікованих висловів, вони не є образливими для позивача, оскільки вони не мають беззаперечно негативний характер і не є такими, що зумовлюють формування стійкої і однозначної думки у невизначеного кола осіб про неї. Крім того, такі вислови не ставлять під сумнів порядність, чесність і добросовісність позивача як людини і громадянина України. Висловлення оціночних суджень не може бути підставою для відповідальності. Проте, цей правовий режим не розповсюджується на вислови, що мають характер образи чи наклепу. Тобто, виходячи з принципів об`єктивності інформації, висвітлення оціночних суджень обов`язково повинно мати своєю передумовою певну підставність. За умови підставності, висловлення оціночних суджень є правомірним,\~ таким,\~ що поширене на підставі фактів. Натомість, бездумне і безпідставне звинувачення у вчиненнях злочинів є образою та наклепом. Однак в даному випадку відповідачем [PERSON] не висловлено звинувачення позивачки, а лише зазначено про звернення з приводу її діяльності до відповідних правоохоронних органів, уповноважених для прийняття рішень за наслідками розгляду відповідної заяви. Такими висловами не зачіпається її право на недоторканість честі, гідності і репутації,\~ які, згідно\~ ст. 270 ЦК України,\~ є особистим немайновим правом особи. Згідно зі ст.277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім`ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам. Згідно зі статтю 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі статтею 49 Закону України «Про інформацію», у випадках коли правопорушенням, вчиненим суб`єктом інформаційної діяльності, завдано матеріальної чи моральної шкоди фізичним або юридичним особам, винні особи відшкодовують її добровільно або на підставі рішення суду. Постановою Пленуму Верхового суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Доказів в обґрунтування спричинення моральної шкоди суду не надано. Всі наведені норми закону повністю відповідають положенням\~ ст.10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція),\~ згідно ч.1 якої кожна людина має право на свободу виявлення поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. Натомість, на підставі ч.2 цієї статті, здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з правами та обов`язками, може бути предметом таких формальностей, умов,\~ обмежень або покарання, які встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки,\~ територіальної цілісності або громадського порядку,\~ з метою запобігання заворушенням або злочинам,\~ для захисту здоров`я і моралі, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно,\~ або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. За таких умов, приписи конвенції визначають захист репутації особи легітимною метою для обмеження права вільно розповсюджувати інформацію і ідеї. Суд вважає,\~ що вказана інформація поширена відносно позивача є достовірною,\~ бо по-перше, вона не є негативною, виходячи як із своєї суті так і з вказаного вище способу викладення інформації. По-друге, інформація є достовірною, оскільки особа яка її поширила\~ це довела під час судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed