Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство ,,Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ,,Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки. В позові вказано, що 06.06.2008 року між Акціонерним комерційним банком ,,Форум", правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №150/08/14-15-CLLv, відповідно до якого відповідачу було відкрито відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у сумі 25000 доларів США строком до 05.06.2018 року, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 14% річних і виконати зобов'язання згідно з кредитним договором у повному обсязі. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором із відповідачем 06.06.2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шкіндер С.В. та зареєстрований в реєстрі за №1072, згідно якого відповідач надав у забезпечення земельну ділянку загальною площею 0,0471 га, яка призначена для ведення садівництва та розташована у [ADDRESS], яка належить відповідачу на підставі Державного акту про праві власності на земельну ділянку. У зв'язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору, 22.11.2013 року відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості та попереджено про те, що у випадку непогашення заборгованості буде здійснено звернення стягнення на предмет іпотеки. Станом на 04.06.2014 року у відповідача наявна заборгованість, яка становить 584798 грн. 41 коп. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення №49 про початок ліквідації ПАТ ,,Банк Форум" з 16.06.2014 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача вдруге просила про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю прийняти участь у розгляді справи. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі ,,Олександр Шевченко проти України" (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Сторони належним чином повідомлені судом про час і місце розгляду спору за їх участі, отже вони реалізували своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у сторін було достатньо часу для подання суду доказів, заяв і клопотань, обґрунтування, заперечення правових позицій інших сторін. Тому задля забезпечення реалізації принципу юридичної визначеності спір підлягає судовому розглядові. У разі, якщо сторона не забезпечила явку в судове засідання свого представника, вона зобов`язана забезпечити явку в судове засідання іншого представника. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Згідно з кредитним договором №150/08/14-15-CLLv від 06.06.2008 року, Акціонерний комерційний банк ,,Форум" відкрив відповідачу [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 25000 доларів США строком по 05.06.2018 року; за користування кредитними коштами було встановлено плату в розмірі 14% річних. Відповідно до п.2.3 кредитного договору ліміт кредитування за кредитною лінією зменшується згідно з графіком, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.3.2.6 кредитного договору банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф та пеню за невиконання чи неналежне виконання умов договору. Відповідач належним чином не виконував умови договору та станом на 04.06.2014 року заборгованість за кредитним договором №150/08/14-15-CLLvвід 06.06.2008 року становить 584798 грн. 41 коп., а саме: поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 296752 грн. 63 коп., поточна заборгованість за нарахованими процентами - 3923 грн. 78 коп., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 214334 грн. 57 коп., сума пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків - 69787 грн. 43 коп. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦПК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №150/08/14-15-CLLv від 06.06.2008 року із відповідачем 06.06.2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шкіндер С.В. та зареєстрований в реєстрі за №1072, згідно якого відповідач надав у забезпечення земельну ділянку загальною площею 0,0471 га, яка призначена для ведення садівництва та розташована у [ADDRESS], яка належить відповідачу на підставі Державного акту про праві власності на земельну ділянкусерії [NUMBER], що виданий 20.02.2008 року Івано-Франківським міським управлінням земельних ресурсів, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Вказаним іпотечним договором було забезпечено виконання відповідачем вимог щодо повернення основної суми кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат. 3гідно з ч.1 ст.33 3акону України ,,Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.3.4.1 договору іпотеки, у випадку невиконання основного зобов'язання іпотекодержатель з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом його реалізації у спосіб визначений договором іпотеки та чинним законодавством України. Положеннями ст.35 Закону України ,,Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вказані положення, відповідно до ч.2 ст.35 цього Закону, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. 22.11.2013 року відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Відповідно до ст.1 Закону України ,,Про іпотеку" іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною третьою статті 33 Закону України ,,Про іпотеку" та п. 5.4 договору іпотеки передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, цивільним законодавством України та умовами договору обумовлено, що вибір у даному випадку одного із кількох можливих способів захисту цивільного права залежить від волевиявлення іпотекодержателя. Згідно з ст. 39 Закону України ,,Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації; одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.42 постанови №5 від 30.03.2012 року ,,Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України ,,Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів на спростування підстав позову та розрахунку позивача відповідач суду не надав. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved