Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

До Галицького районного суду м. Львова 01.04.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2012 року у справі №1522/6783/12 стягнуто з Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на користь [PERSON] суму внесків та відсотки по ньому за депозитним договором №ЛВ-1/0120/09/1551 від 21.09.2009 р. та договору №ЛВ-20/0041/08/986 від 19.09.2008 р. у розмірі 9597,57 грн. У Другому Приморському відділі ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження №55267625 на виконання виконавчого листа від 21.06.2012 р. №1522/6783/12, але боржник ухиляється від виконання рішення суду. З огляду на несвоєчасне виконання відповідачем грощових зобов`язань позивачем нараховано пеню у сумі 102\~206,25 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у сумі 2361,50 грн. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2020 року справу передано до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю. Після авторозподілу 08.09.2020 року вказана справа надійшла до провадження судді Донцова Д.Ю. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У підготовче судове засідання 25.11.2020 року сторони не з`явились, відповідачем подано заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 01.12.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, який надісланий до суду засобами поштового зв`язку 24.11.2020 року, в якому відповідач позовну заяву не визнає та просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що стягнення пені суперечить Закону України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов`язань", оскільки цим Законом передбачений граничний розмір пені, а конкретний розмір має погоджуватись сторонами договору. Стверджує, що зобов`язання відповідача перед [PERSON] є припиненими, оскільки щодо відповідача в 2011-2016 роках тривала процедура банкрутства. Відповідно до діючої на той час редакції Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги, що не були заявлені в межах справи про банкрутство, припинилися. Зазначає, що при укладенні договорів сторони не погодили конкретний розмір та вид штрафних санкцій, зокрема й не визначили суму пені за можливе порушення договірних зобов`язань. Також, відповідач зазначає, що позивач грубо помилився в своїх розрахунках пені, оскільки нарахував не «річну» подвійну облікову ставку НБУ, а «денну», тобто не поділив заявлену до стягнення суму на кількість днів у році. Виконавчий лист, на якій посилається позивач визнаний таким, що не підлягає виконанню постановою Одеського апеляційного суду. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення на його користь компенсації за відрив від звичайних занять, то вона не підлягає задоволенню в силу відсутності в матеріалах справи будь-яких фактичних обгрунтувань, нормативних посилань та доказів на її підтвердження. 14.04.2021 року справа не розглядалась у зв`язку із знаходженням судді у відпустці. У судове засідання 27.05.2021 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та з підтвердженням того, що проти ухвалення заочного рішення останній не заперечує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 04.06.2021 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 вересня 2008 року між [PERSON] та КС "Перше кредитне товариство" укладено договір № ЛВ-20/0041/08/986 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 100 гривень строком на 12 місяців, строком повернення 19 вересня 2009 року зі сплатою 21 % річних за користування коштами. 21 липня 2009 року між [PERSON] та КС "Перше кредитне товариство" був укладений додатковий договір № 1 до договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (внесок) N ЛВ-20/0041/08/986 від 19 вересня 2008 року у зв`язку з поповненням внеску членом КС [PERSON] на суму 6900 грн. Дію договору було продовжено на тих же умовах до 19 вересня 2009 року. 21 вересня 2009 року між [PERSON] та КС "Перше кредитне товариство" укладено договір № ЛВ-1/0120/09/1551 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 5555 гривень строком на 13 місяців, строком повернення 21 жовтня 2010 року зі сплатою 24 % річних за користування коштами. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2012 року у справі №1522/6783/12 частково задоволено позовну заяву [PERSON] до КС "Перше кредитне товариство" про відшкодування неповернених грошових коштів з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, стягнуто з КС "Перше кредитне товариство" на користь [PERSON] суму внеску та відсотки по ньому за депозитним договором №ЛВ-1/0120/09/1551 від 21 вересня 2009 року та договором №ЛВ-20/0041/08/986 від 19 вересня 2008 року з урахуванням додаткового договору №1 від 21 липня 2009 року в розмірі 9\~507,57 грн. Також, стягнуто з КС "Перше кредитне товариство" на користь [PERSON] суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. Зазначене судове рішення набрало законної сили та на його підставі стягувачу видано виконавчий лист №2/1522/6783/12 від 21 червня 2012 року, який було звернуто до примусового виконання. У Другому Приморському відділі ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження №55267625 з його виконання та тривають виконавчі дії. 31 травня 2011 року Господарським судом Одеської області було відкрито провадження у справі N 7/17-2087-2011 про визнання кредитної спілки "Перша кредитне товариство" банкрутом. 5 травня 2013 року судом затверджено реєстр кредиторів кредитної спілки. 5 квітня 2016 року Господарським судом винесено ухвалу про припинення провадження у справі та затверджено мирову угоду з кредиторами вкладниками, згідно умов якого сплата заборгованості відстрочується на один рік від моменту затвердження мирової угоди та сплачується після закінчення цього строку. До Господарського суду Одеської області [PERSON] не заявляв вимоги про визнання його конкурсним кредитором. Постановою Одеського апеляційного суду від 24.02.2021 року у справі №1522/6783/12 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Приморського районного суду м. Одеси №2/1522/6783/12 від 21 червня 2012 року по справі за позовом [PERSON] до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення заборгованості за договором про залучення внеску члена кредитної спілки з огляду на те, що грошові вимоги [PERSON] до КС «Перше кредитне товариство» виникли до порушення справи про банкрутство КС «Перше кредитне товариство» (31 травня 2011 року) та не були заявлені до 13 серпня 2011 року (тридцять днів з дня опублікування в газеті «Урядовий кур`єр»), а отже, є погашеними і стягнення коштів за такими вимогами є протиправними. Крім того, за договорами N ЛВ -20/0027/08/986 від 14 липня 2008 року, N ЛВ -20/0041/08/986 від 19 вересня 2008 року, укладеними між КС "Перше кредитне товариство" та [PERSON] не встановлено відповідальність у виді неустойки (пені, штрафних санкцій) та розміру такої за прострочення або несвоєчасне повернення грошових коштів. Встановлено, що КС "Перше кредитне товариство" є фінансовою, а не банківською установою. Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансової послуги. [PERSON] подав розрахунок пені на підставі облікової ставки НБУ. Суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем не вірно проведено розрахунок пені та визнає його помилковим. [PERSON] не обґрунтував із посиланням на діюче законодавство, щодо належності розрахунку та стягнення пені за період з 1 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року у сумі 102\~206,25 грн., згідно облікової ставки НБУ із застосуванням пені, а також, що облікова ставка НБУ стосується фінансової установи, якою є КС "Перше кредитне товариство". Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення на його користь компенсації за відрив від звичайних занять, суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню в силу відсутності в матеріалах справи будь-яких фактичних обґрунтувань, нормативних посилань та доказів на її підтвердження. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 "Про судове рішення у цивільній справі", враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко проти України" (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Також в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 Рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011 р., заява N 21037/05; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі "Огороднік проти України" від 05.05.2015 р., заява N 29644/10; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі "Єрохіна проти України" від 15.02.2013 р., заява N 12167/04). Таким чином, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, наданого позивачем окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов, в межах заявлених вимог, не підлягає задоволенню. З огляду на те, що суд відмовляє у позові, а судові витрати понесені лише позивачем, на підставі статті 141 ЦПК України їх розподіл не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed