Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У жовтні 2016 року позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON], що діє на підставі довіреності від 07 липня 2016 року ( а. с. 41 ), який звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ " Страхова компанія " Україна ", третя особа - [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування збитків. Свої вимоги мотивувавши тим, що 09 травня 2016 року о 12 годині 47 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки « Ford », державний номерний знак [NUMBER] в місті Києві на виїзді з Московського проспекту на вулицю Богатирську, не впевнився в безпеці маневру при зміні смуги руху та допустив зіткнення з автомобілем марки « Geely », державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року у справі № 756 / 6911 / 16 - п винним у настанні описаної дорожньо - транспортної пригоди визнано [PERSON] Внаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби учасників отримали механічні пошкодження, що підтверджується зокрема Постановою суду, відтак Позивачу було завдано матеріальної шкоди. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим п. 34. 2. ст. 34 Закону № 1961 - IV, а тому 16 травня 2016 року Позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності « ПП [PERSON] » ( Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів [NUMBER] від 10 січня 2012 року. Кваліфікаційне сертифікат оцінювача [NUMBER] / 15 від 17 лютого 2015 року. Посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювачів [NUMBER] - ПК від 23 березня 2016 року ) в межах напрямів: « Оцінка колісних транспортних засобів ». Відповідно до Звіту № 863 від 21 червня 2016 року. про визначення вартості матеріального збитку автомобіля вартість такого збитку завданого автомобілю Позивача « Geely МК », державний номерний знак [NUMBER], станом на 21 червня 2016 року складає 35 303 гривень 33 копійок. За проведення експертизи та підготовки Звіту № 863 Позивачем було сплачено 1 100 гривень 00 копійок, які також у відповідності до п. 34. 3. ст. 34 Закону № 1961 - IV підлягають стягнення з Відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 15 лютого 2017 року за вх. № 7796 до загальної канцелярії суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять задовольнити заявлені вимоги ( а. с. 88 ) . Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач ПрАТ " Страхова компанія " Україна " в судове засідання не з"явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження ( місця проживання ), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи. Суд прийняв вичерпні заходи для про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України , відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь - кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Суд враховуючи згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо. Ст. 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 09 травня 2016 року року о 12 годині 47 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки « Ford », державний номерний знак [NUMBER] в місті Києві на виїзді з Московського проспекту на вулицю Богатирську, не впевнився в безпеці маневру при зміні смуги руху та допустив зіткнення з автомобілем марки « Geely », державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року у справі № 756 / 6911 / 16 - п винним у настанні описаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] У відповідності з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 61 ч. 4 ЦПК України, якою визначенні підстави звільнення від доказування, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 „ Совтрансавто - Холдинг " проти України ", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 „ Брумареску проти Румунії " встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Внаслідок даної дорожньо -транспортної пригоди транспортні засоби учасників отримали механічні пошкодження, що підтверджується зокрема Постановою суду, відтак Позивачу було завдано матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, саме [PERSON] є відповідальною особою за відшкодовування шкоди, нанесену ним Позивачу в дорожньо - транспортній пригоді 09 травня 2016 року. Разом з тим, на виконання вимог Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » № 1961 - IV від 01 липня 2004 року цивільно - правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо - транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ « Страхова компанія « Україна » відповідно до Полісу № АІ / 5662958. Відповідно до преамбули Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » від 01 липня 2004 року № 1961 - IV, вказаний нормативно - правовий акт регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно із статтею 3 Закону № 1961 - IV обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та / або майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 6 Закону № 1961 - IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно статті 22 Закону № 1961 - IV у разі настання страхового випадку страховик у межах сум, зазначених у полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961 - IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо - транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо - транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36 .2. статті 36 Закону України 1961 - IV Страховик ( МТСБУ ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати ) та виплатити його.

Outcome: approved