Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме : - сертифікату на право на земельну частку(пай) [NUMBER], виданого 28.03.1996року,у якому по-батькові її бабусі вказано "[PERSON]" замість правильного "[PERSON]". Заявлені вимоги заявник мотивує тим, що із-за розбіжностей в документах вона не може формити свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, заяву підтримує з мотивів викладених у ній та просить задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак попередньо подав суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення заявних вимог. Справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Як вбачається із свідоцтва про смерть[NUMBER], [PERSON] померла [INFO], її по-батькові вказано "[PERSON]". У довідці виданій виконавчим комітетом Золотиківської Золотниківської сільської ради Теребовлянського району від 28.10.2016 року №30, вказано, що [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована в с. Зарваниця Теребовлянського району. Згідно заповіту від 16.09.1996 року [PERSON] заповіла все належне ій на праві власності майно внучці [PERSON] У сертифікаті на право на земельну частку(пай) [NUMBER], виданого 28.03.1996 року по-батькові [PERSON] вказано "[PERSON]" замість правильного "[PERSON]". Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав. Відповідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, про належність [PERSON] сертифікату на право на земельну частку(пай) [NUMBER], виданого 28.03.1996року, у якому її по-батькові вказано "[PERSON]" замість правильного "[PERSON]".

Outcome: approved