Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У липні 2016 року представник ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування 4401 грн. 17 коп. в рахунок компенсації сплаченого страхового відшкодування за шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову вказав, що між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №28-2107-13-00123 від 02.04.2013 року, за яким страховик прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, заподіяні у разі пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Kia», д/н [NUMBER]. 23.12.2013 року в м. Харкові по вул. Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу та транспортного засобу «ВАЗ 2109» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] За таких обставин ПрАТ «СК «Українська страхова група» виконуючи свої договірні зобов'язання перерахувала на рахунок ВАТ "Завод ім. Фрунзе" страхове відшкодування у розмірі 43323 грн. 68 коп. За твердженням позивача вина водія [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення встановлена у постанові Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2014 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2109» д/н [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ТДВ "Міжнародна Страхова Компанія", остання сплатила позивачу 38992 грн. 51 коп. в рахунок компенсації здійсненого страхового відшкодування. Таким чином, різниця із сумою невідшкодованих витрат позивача на виплату страхового відшкодування становить 4401 грн. 17 коп. З огляду на зазначене, ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулось до заподіювача шкоди про стягнення 4401 грн. 17 коп. недоплаченої страховою компанією суми в рахунок компенсації сплаченого страхового відшкодування. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за відсутності представника ПрАТ "СК"Українська страхова група", проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази встановив наступне. 29 грудня 2013 року о 11 год 30 хв. у м. Харкові по вул. Шевченко відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 2109, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Kia», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2014 року [PERSON] визнано виним у вчиненні ДТП. / а.с. 18/ З матеріалів справи вбачається, що між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №28-2107-13-00123 від 02.04.2013 року, за яким страховик прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, заподіяні у разі пошкодження транспортного засобу «Kia», д/н [NUMBER]. ПрАТ «СК «Українська страхова група» на виконання договору страхування та на підставі рахунку-фактури №3иФ-0220917 від 03.01.2014 року, страхового акту №ПССКА-3191 від 24.01.2014 року, та розрахунку до нього, страхового акту №ПССКА-3191/1 від 05.03.2014 року перерахувала на рахунок ВАТ "Завод ім. Фрунзе" страхове відшкодування у розмірі 43323 грн. 68 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1589від 28.01.2014 року та №5512 від 06.03.2014 року. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2109» д/н [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ТДВ "Міжнародна Страхова Компанія". За таких обставин остання сплатила ПрАТ «СК «Українська страхова група» в рахунок компенсації здійсненого страхового відшкодування 38992 грн. 51 коп. з урахуванням фрашизи та коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 993 ЦКУ встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.1 ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Положеннями ст. 9 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" пердбачено, що ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, при цьому франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до п. 7 ст. 32 цього Закону страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. За ст. 1192 ЦКУ особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1192 ЦКУ розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, вимога ПрАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення із особи відповідальної за заподіяну шкоду суми страхового відшкодування у межах 4401 грн. 17 коп. є обгрунтованою, та підлягає задоволенню. За правилами ст. 88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved