Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був укладений 11 листопада 2015 року та посвідченний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом №44. За час шлюбу в сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з березня 2016 року, внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо один від одного, дитина проживає разом з матір"ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає. Позивач вимушена була звернутись з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліменти на утримання неповнолітнього сина. Позивач у судове засідання не з"явилась, подавши до суду заяву, в якій просить позов задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просить змінити її шлюбне прізвище з "Кравчук" на дошлюбне "Діхтяренко" та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку через засоби масової інформації газету "Урядовий кур"єр". Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був укладений 11 листопада 2015 року та посвідченний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом №44 ( а.с.7). За час шлюбу в сторін народився син - [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України, в яку внесені зміни на підставі Закону України №2037-VIII від 17.05.2017 р., розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до припису прикінцевх положень зазначеного закону, цей Закон набирає чинності через місяць з дня його опублікування, крім пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня опублікування цього Закону. Зазначений закон був опублікований в Офіційному віснику України №48 від 20.06.2017 року, таким чином, зміни до ст.182 СК України набирають чинності 20.07.2017 року. Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~ \~ \~ \~Позивачкою документально підтверджено витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. згідно квитанції №138 від 10.10.2017 року. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Із угоди про надання правових послуг адвоката (а.с.8), вбачається, що оплата за надані послуги проводиться відповідно до Додатку №1, який є частиною цього договору але даний додаток та розрахунок про надані послуги адвоката відсутній біля матеріалів справи. Витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, котрі беруть участь у справі. Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Сама лише квитанція про внесення плати за оформлення позовної заяви чи договір про надання правової допомоги не може бути підставою для відшкодування цих витрат, якщо адвокат в судових засіданнях участі не брав. З огляду на викладене суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: partial