Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

20.08.2020 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни, [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію, відповідно до якої просить скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни №50139011 від 11.12.2019 року про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судовий збір. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07.09.2020 року відкрито провадження у вказаній справі, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 15.10.2020 року. 15.10.2020 року у зв`язку з знаходженням судді Кузнецової В.В. на лікарняному слухання справи відкладене на 30.11.2020 року. 30.11.2020 року закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено до судового розгляду по суті на 25 січня 2021 року. Ухвалою суду від 25.01.2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Грігорової Ганни Леонідівни про закриття провадження. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Грігорова Г.Л. позов не визнала та просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Державний реєстратор Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т.І. в судове засідання не з`явилася. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 12,13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом за клопотанням учасників провадження. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення , ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються ; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради, під час перевірки законності проведення будівельних робіт об`єкта нерухомого майна, були виявлені порушення при здійсненні реконструкції квартири [ADDRESS] , та порушення при здійсненні Мельник Т.І. державної реєстрації прав на реконструйований об`єкт нерухомого майна. Порушення полягає в тому, що гр. [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] самовільно виконав будівельні роботи з надбудови другого поверху до окремо розташованої нежитлової будівлі, яка є частиною вказаної будівлі. Згідно листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-875вх від 05.02.2020 року встановлено, що гр. [PERSON] виконав будівельні роботи з реконструкції кв. [ADDRESS] шляхом улаштування стін з газобетоних блоків орієнтовним розміром 9,5 х 4,0 м. нежитловими приміщеннями вказаної квартири, без отримання права на виконання таких робіт. За результатами проведення позапланової перевірки складено акт № 001615 від 05.09.2019 року, протокол про адміністративне правопорушення від 05.09.2019 року, видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 05.09.2019 року. 17.09.2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради прийнято постанову № 683/19 по справі про адміністративне правопорушення та визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф у розмірі 8500 грн. Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Згідно ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Основними складовими вихідних даних є: а) містобудівні умови та обмеження; б) технічні умови; в) завдання на проектування. Відповідно до п. 3.2. ДБН А. 2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. Пунктом 3.21. ДБН А. 2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» встановлено, що реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукту, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення техніко- економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частини (за умови автономності). Згідно ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 встановлено, що право на виконання підготовчих та будівельних робіт, на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), надається після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт до органів архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно- будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Зазначене свідчить, що належними документами, які мав отримати [PERSON] при здійсненні реконструкції квартири відповідно до вимог законодавства України є повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларація про готовність об`єкта до експлуатації. Однак, відповідних документів під час перевірки надано не було. Крім того, згідно інформації Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради, наданої в листі від 06.07.2020 року № 01-8/75вх, за даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня інформація щодо дозвільних документів на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . Також, згідно інформації Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради, наданої в листі від 05.02.2020 року № 01-8/75вх, за даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня інформація щодо дозвільних документів на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначене свідчить, що [PERSON] незаконно здійснив реконструкцію квартири, при цьому об`єкт не був прийнятий в експлуатацію, відповідно до вимог законодавства. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до п.2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до п.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права Інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. До того ж під час судового засідання 02.03.2020 року [PERSON] зазначив, що виконав будівельні роботи з надбудови другого поверху до окремо розташованої нежитлової будівлі, яка є частиною вказаної будівлі, здійснював будівництво без дозвільних документів, чим фактично підтвердив факт здійснення самочинного будівництва. Також судом встановлено, що 07.11.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, серія та номер: 4448, згідно якого [PERSON] передає безоплатно у власність [PERSON] 85/1000 часток в праві власності в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 282,0 кв.м., в тому числі житловою площею 33,2 кв.м. За заявою власника житлова кімната - 18, площею 9,4 кв.м., підсобне - 2, площею 14,7 кв.м., загальною площею 24,1 кв.м., житловою теж тією 9,4 кв.м., що згідно з проведеним розрахунком становить 85/1000 часток в праві власності в квартирі. Відповідно до заяви від 13.11.2019 року, гр. [PERSON] , власник 915/1000 часток квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 282,0 кв.м. дає згоду власнику інших 85/1000 часток квартири - [PERSON] , на виділ об`єкта нерухомого майна в окрему одиницю з присвоєнням нової адреси. У користуванні гр. [PERSON] залишається 85/1000 часток квартири, що складають: житлова - площею 9,4 кв.м., підсобне - площею 14.7 кв.м. 18.11.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В. на підставі договору дарування, серія та номер: 4448, виданого 07.11.2019 року; заяви співвласників про розподіл часток у спільній власності, серія та номер: 2281, виданої 13.11.2019 року, видавник: ПН ОМНО Криклива О.М.; висновку, серія та номер: 1786, виданого 12.11.2019 року, видавник: ТОВ "АБТІ"; технічного паспорту, серія та номер: б/н виданого 12.11.2019 року, видавник: ТОВ "АБТІ", прийнято рішення №49777808 про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , загальна площа: 24,1 кв.м., житлова площа: 9,4 кв.м. за гр. [PERSON] . 11.12.2019 року державним реєстратором селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т.І. прийнято рішення № 50139011 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в запис про право власності на квартиру [ADDRESS] , а саме загальну площу приміщення в 24,1 кв.м. та житлову площу в 9,4 кв.м. змінено на 92,8 кв.м. загальної площі та 52,5 кв.м. житлової площі. Підставою для внесення змін у запис про право власності на квартиру були документи: довідка, серія та номер: 1901, видана - 04.12.2019 року, видавник: ТОВ "АБТІ" та технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 04.12.2019 року, видавник: ТОВ "АБТІ". При вказаних реєстраційних діях державним реєстратором були видалені документи, на підставі яких було проведено попередню реєстрацію прав, а саме: висновок, серія та номер:1786, виданий 12.11.2019 року, видавник ТОВ «АБТІ», технічний паспорт, серія та номер: б/н виданий 12.11.2019 року, видавник: ТОВ «АБТІ». Відповідно до довідки ТОВ "АБТІ" № 1901 від 04.12.2019 року загальна площа квартири № 54-А збільшена на 68,7 кв.м. за рахунок проведення внутрішніх робіт, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції або інженерні системи загального користування. Однак, відповідно до технічного паспорту від 04.12.2019 року у квартирі № 41-А з`явився другий поверх площею 68, 7 кв.м. Таким чином, державний реєстратор Мельник Т.І. здійснив остаточну легалізацію самочинного будівництва, шляхом державної реєстрації прав на реконструйоване приміщення 11.12.2019 року та прийняв рішення № 50139011 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в запис про право власності на квартиру [ADDRESS] , а саме загальну площу приміщення в 24,1 кв.м. та житлову площу в 9,4 кв.м. змінено на 92,8 кв.м. загальної площі та 52,5 кв.м. житлової площі, зазначене збільшення площі квартири відбулося за рахунок приєднання другого поверху самовільно реконструйованої квартири № 41 . Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Згідно ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. Також держреєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону). Згідно ч. 2 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (надалі - Порядок №1127). Пунктом 45 Порядку №1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта: 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; Згідно частини 2 та 3 пункту 58 Порядку №1127 за бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власності на такий об`єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об`єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, що подаються для відповідної реєстрації. У разі коли зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна відбулися у зв`язку з проведенням будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, також подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У випадках, передбачених абзацами першим та другим цього пункту, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вносить відомості про об`єкт нерухомого майна відповідно до технічного паспорта на такий об`єкт та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Як зазначалося вище, належним документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, що відноситься до об`єктів з незначними наслідками (CCI), є декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Враховуючи той факт, що державний реєстратор Мельник Т.І. здійснила реєстрацію прав на реконструйовану квартиру без отримання належних документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та не перевірила відповідність поданих відповідачем документів, а тому, рішення від 11.12.2019 року № 50139011 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в запис про право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , має бути визнано незаконним та скасовано. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Таким чином, суд надавши оцінку всім доказам, наявним в матеріалах справи приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з наданого платіжного доручення №229 від 22.07.2020 року позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2102 грн., що підлягає відшкодуванню, при цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №39 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: approved