Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач подав в суд позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачазаборгованість у розмірі 136 152,47 грн. за кредитним договором № б/н від 06.01.2006 року, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 22265 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 104677,83 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 2250,00 грн., штрафу у сумі 500 грн. (фіксована частина) та 6459,64 грн. (процентна складова). У подальшому позивач подав до суду уточнену позовну заяву, якою зменшив розмір позовних вимог та остаточно просив суд стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за вказаним договором, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 26.03.2012 р. по 26.03.2015 р. у розмірі 40633,63 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк позовної давності. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.01.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком дії кредитної картки до січня 2008 року, з встановленим кредитним лімітом на суму 44100,00 грн. Станом на момент подання первісного позову (19 листопада 2014 року) згідно розрахунку заборгованості борг відповідача складає: 22265,00 грн. - заборгованість за кредитом, 104677,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2250,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 6459,64 грн. (процентна складова), а всього - 136152,47 грн. Вказана заборгованість утворилася з 13.01.2006 року по 31.01.2008 року. Верше відповідач порушив своє зобов'язання по сплаті кредиту 28.04.2006 року. Останній платіж по сплаті відсотків здійснено відповідачем 25.10.2006 року у розмірі 1118,32 грн, останній платіж по сплаті кредиту здійснено також 25.10.2006 року у розмірі 1850 грн. 21 березня 2016 року представник відповідача [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності по вимогам про стягнення боргу, просив суд застосувати позовну давність до вимог позивача та на цій підставі відмовити позивачу у позові. Згідно з уточненою позовною заявою, поданою до суду 19 квітня 2016 року позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за вказаним договором, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 26.03.2012 р. по 26.03.2015 р. у розмірі 40633,63 грн. Таким чином, позивач зменшив розмір позовних вимог і вже не просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, частково заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штраф. Згідно п. 3.1.1. "Правил користування платіжною карткою" строк дії картки вказаний на лицьовому боці картки. (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] строк дії кредитної картки - 01/08. Згідно п. 5.4. "Правил користування платіжною карткою" строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без встановленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється в наступному порядку: - строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць; - строк погашення кредиту - у повному обсязі - тне пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH). Згідно п. 6.9. "Умов та правил надання банківських послуг" у випадку виникнення заборгованості Держателя по Картрахунку в результаті курсової різниці, технічних помилок в роботі обладнання та в інших випадках, Клієнт зобов'язується погашати заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення. Згідно п. 5.4. "Правил користування платіжною карткою" банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових та інших зобов'язань по цьому договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття ст. 611 ЦК України передбачає правові наслідки у разі порушення зобовязань, встановлені договором або законом, а ст. 625 ЦК України - відповідальність за порушення грошового зобовязання, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 257-258 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно правової позиції, викладеної в Постанові ВСУ від 06 листопада 2013 року в справі №6-116 цс13 відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Згідно правової позиції, викладеної в Постанові ВСУ від 03 червня 2015 року в справі №6-31цс15 у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. За змістом ч. 4 та ч. 5 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 своєї постанови від 18 грудня 2009 року 14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Оскільки відповідач почав порушувати свої зобов'язання по сплаті чергових платежів 28.04.2006 року і повністю припинив сплачувати вказані платежі 25.10.2006 року, саме з цього часу у позивача виникло право на подання позову. Тому саме з цього часу починається перебіг позовної давності. Оскільки до моменту подання позову, а саме до 19 листопада 2014 року,минуло більше ніж три роки, необхідно зробити висновок про те, що позивачем пропущений строк позовної давності по вказаним вимогам. Згідно п. 31 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Згідно з уточненою позовною заявою позивачем нарахована заборгованість по відсоткам за вказаним договором, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 26.03.2012 р. по 26.03.2015 р. у розмірі 40633,63 грн.Вимога про стягнення відсотків є додатковою вимогою відносно вимоги про стягнення кредиту, яка є основною вимогою. Враховуючи правову позицію, яка викладена в п. 31 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5, оскільки сплив строк позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості по кредиту (основної вимоги), вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги про стягнення заборгованості за відсотками. Оскільки строк позовної давності сплив по вимогам по стягненню кредиту, то з цього моменту позивач втратив право на нарахування відсотків, а також на стягнення цієї заборгованості з відповідача. Тому суд застосовує позовну давність до вказаних вимог позивача та відмовляє в задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за вказаним договором, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 26.03.2012 р. по 26.03.2015 р. у розмірі 40633,63 грн.

Outcome: dismissed