Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Корольовський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.05.2011 року державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ відповідно до акту було описане майно, що знаходилося в квартирі [ADDRESS] та належало позивачеві. Майно було справним та використовувалось за призначенням, пошкоджень чи недоліків не мало. Того ж дня майно відповідно до акту від 17.05.2011 року було передано на відповідальне зберігання [PERSON], яка зобов'язалася не пошкоджувати та не відчужувати майно. 07.09.2011 року виконавче провадження було закрите у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду, при цьому майно повернуто не було. У 2013 році позивач звернувся до державного виконавця з заявою про обстеження умов зберігання та повернення належного йому майна. 29.05.2013 року під час огляду вказаного майна по місцю його зберігання у присутності свідків було встановлено, що майно пошкоджене, після чого відповідач стала перешкоджати в оцінці майна. 05.11.2013 року державним виконавцем було складено акт, згідно якого оглянуто майно та визначено, що його ринкова вартість знецінилась і вартість майна становить 933 грн.. Різниця вартості майна до опису та на момент огляду становить 15005,00 грн.. Крім того, відповідачем заподіяно матеріальної шкоди у розмірі 7005,00 грн. неналежним зберіганням будівельних матеріалів, що були залишені їй 17.05.2011 року державним виконавцем після виконання рішення на земельній ділянці. Відповідно до актів виконаних робіт від 14.07.2011 року державним виконавцем за вимогою відповідача 17.05.2011 року проведено демонтаж прибудови. Згідно висновку №379/06.12 судово-будівельної експертизи від 15.02.2012 року в адміністративній справі роботи по демонтажу прибудови передбачали поетапний порядок розбирання з подальшим використанням будівельних матеріалів, придатних після розбирання. Експертом проведено огляд залишених будівельних матеріалів та встановлено, що вони подальшому використанню не підлягають. Відповідно до звіту експерта від 30.10.2013 року вартість придатних матеріалів становить 7005,00 грн.. Вважає, що всього неправомірними діями відповідача йому завдано матеріальну шкоду у розмірі 22010,00 грн.. Знищення та пошкодження майна внаслідок недбалих дій відповідача поставило його у вкрай тяжке становище і завдало йому моральних страждань, він перебуває у пригніченому стані та витрачає час на захист порушених прав, тому оцінює моральну шкоду в 1000 грн.. Оскільки відповідач добровільно шкоду відшкодувати відмовляється, тому просить стягнути з неї 22005,00 грн. майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач також пояснив, що на даний час він не бажає забирати майно, оскільки арешт з майна не знято, воно пошкоджене та йому не потрібно. Не заперечує, щоб майно залишилось надалі у відповідача. Вважає, що передача будівельних матеріалів відповідачеві на зберігання підтверджується також актом від 17.05.2011 року. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, надала письмові заперечення (а.с.99-102) та пояснила, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.06.2005 року було зобов'язано [PERSON] (позивача [PERSON]) усунути перешкоди в користуванні спільною земельною ділянкою при домоволодінні [ADDRESS] шляхом знесення самовільної прибудови і 19.01.2010 року державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення. У травні 2011 року відповідач отримала від Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ вимогу, в якій було вказано, що 17.05.2011 року вона має бути присутня за адресою: [ADDRESS] для отримання речей, які будуть виявлені в самовільній будівлі, для відповідального зберігання, а також попереджено, що у разі відмови її як стягувача взяти речі на зберігання виконавчий лист буде повернуто без виконання. 17.05.2011 року ПП "Проффасбуд" за участю стягувача, двох понятих та двох працівників міліції було проведено знесення самовільно збудованої позивачем прибудови. Цього ж дня Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ їй було передано на зберігання майно позивача, під час передачі проводилась відеозйомка. 07.09.2011 року виконавче провадження було закрито у зв'язку з фактичним виконанням рішенням суду, однак, позивач ще мав повернути їй витрати на авансування виконавчих дій у розмірі 24089,00 грн.. Крім того, на виконанні знаходився ще виконавчий лист про стягнення з позивача на користь [PERSON] 10347,00 грн., тому у квітні 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень в зведене виконавче провадження. 29.05.2013 року державним виконавцем Мельником C.B. за участю головного державного виконавця Файдова О.М., двох понятих, відповідача та позивача було складено акт про те, що боржник відмовився забирати свої речі та ще раз описано майно. 18.07.2013 року позивач звернулася до позивача і відділу ДВС з проханням забрати майно, на що позивач не відреагував жодним чином, а державний виконавець пояснив, що експертом проводитимиться оцінка майна для подальшої реалізації. 05.11.2013 року державним виконавцем при примусовому виконанні документа № 2-18/11 від 19.04.2012 pоку при участі двох понятих було здійснено вихід за адресою зберігання майна та повторно описано все майно, при цьому все майно є в наявності. 25.04.2014 року державним виконавцем за участю двох понятих складено акт визначення вартості арештованого та описаного майна, яке всього оцінено на суму 969 грн.. 06.06.2014 року суб'єктом оціночної діяльності складено звіт №140602/49 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості майна боржника [PERSON], відповідно до якого ринкова вартість майна станом на 02.06.2014 року становить 3120,99 грн., а також встановлено, що таке, але нове майно станом на 17.05.2011 року мало б середню орієнтовну вартість в 10435 78 грн.. Вона повністю згодна з зазначеним висновком експерта про вартість майна. Щодо вимоги позивача про стягнення коштів у зв'язку з пошкодженням речей, то вважає вимогу безпідставною, оскільки майно знаходиться на місці у тому ж стані, у якому передавалося на зберігання і твердження, що майно знищене та пошкоджено не підтверджуються жодними доказами і спростовуються актами державних виконавців. Крім того, позивач сам оцінює вартість майна на момент опису та передачі на зберігання і вказує, що загальна вартість майна складає 15938,00 грн., однак, 17.05.2011 року майно лише описане та не оцінено і навіть вартість нового майна на той час згідно висновку експерта менша, ніж визначає позивач. Крім того, згідно висновку оцінювача ринкова вартість вищевказаного майна станом на 02.06.2014 року склала 3120,99 грн., а не 933,00 грн., як визначає позивач. Крім того, вона безоплатно зберігає майно понад 3 роки і позивач відмовляється забрати своє майно, хоча вона неодноразово зверталася до нього. Щодо вимоги про стягнення 7005,00 грн. шкоди, завданої неналежним зберіганням будівельних матеріалів, то вона не має ніякого відношення до будівельних матеріалів, оскільки вони на зберігання їй не передавались, а після знесення прибудови залишились у його дворі, де лежать і на даний час. Також вважає, що позивачем не доведено ні факту завдання моральної шкоди, ні її розміру. Представник третьої особи - Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції у судовому засіданні пояснив, що вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1166 України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20.11.2013 року (а.с.161), яке згідно ухвали апеляційного суду Житомирської області від 21.01.2014 року залишено без змін (а.с.105-106) у задоволенні позову [PERSON] до Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про відшкодування матеріальної шкоди у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю. Зазначеними судовими рішеннями також встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.06.2005 року зобов'язано позивача усунути перешкоди в користуванні спільною земельною ділянкою при домоволодінні [ADDRESS] шляхом знесення самовільної прибудови. Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ було відкрито виконавче провадження та 26.04.2011 року винесено постанову про залучення суб'єкта господарювання ПП "Проффасбуд" до виконання рішення суду. Головним управлінням юстиції по Житомирській області та ПП "Проффасбуд" укладено договір, згідно якого ПП "Проффасбуд" приймає на себе зобов'язання виконати демонтаж самовільно збудованої прибудови. Державним виконавцем направлялися вимоги до ПАТ "Житомиргаз" і ВАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" про від'єднання самовільної прибудови від електро- і газопостачання, а 13.05.2011 року - на адресу боржника і стягувача про проведення 17.05.2011 року о 10 год. виконавчих дій щодо знесення самовільної прибудови. При цьому, [PERSON] запропоновано самостійно звільнити самовільно прибудовану будівлю від всіх речей та побутових приладів. Крім того, попереджено, що у разі його відсутності знесення прибудови буде проведено без нього, [PERSON] отримав вказану вимогу через свого представника. 17.05.2011 року підрядником за участю державного виконавця, стягувача, двох понятих та двох працівників міліції знесено самовільну прибудову, а речі, які знаходилися в приміщенні, передані на відповідальне зберігання стягувачу. Як вбачається з акту державного виконавця від 17.05.2011 року під час проведення виконавчих дій, а саме знесення самовільної прибудови ПП "Проффасбуд" за адресою [ADDRESS] боржник [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON], побачивши розбирання (знесення) самовільної прибудови сіли в машину та поїхали в невідомому напрямку. Даний акт складено державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Бовсунівським М.М. у присутності понятих [PERSON], [PERSON], директора ПП "Проффасбуд" Воловника Р.В., стягувача [PERSON] та двох працівників міліції [PERSON], [PERSON], що підтверджується підписами цих осіб (а.с.152). До зазначеного акту від 17.05.2011 року додається додаток №1 з переліком 27 пунктів майна, у тому числі побутових приладів, посуду, продуктів харчування та міститься відмітка, що перераховані речі були передані у відповідальне зберігання стягувачу по виконавчому провадженню, про що свідчить підпис [PERSON] та не оспорюється відповідачем. У додатку №1 до акту відсутня вартість переданого майна та лише зазначено його стан - б/у. Позивач також у судовому засіданні не заперечував, що майно станом на 17.05.2011 року не було новим, оскільки придбане все у 2006 році і до знесення прибудови ним використовувалось. Крім того, у акті від 17.05.2011 року відсутні відомості про передачу [PERSON] на відповідальне зберігання будь-яких будівельних матеріалів після знесення прибудови. Згідно акта державного виконавця від 29.05.2013 року (а.с.153) встановлено, що при виході державного виконавця за адресою: [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] відмовився забирати свої речі, які знаходились на зберіганні у [PERSON]. При цьому, сам позивач від підпису акту відмовився та написав зауваження, що майно пошкоджене та непридатне до використання, електроприлади не працюють. До зазначеного акту від 29.05.2013 року додається додаток №1 з переліком 27 пунктів майна. У додатку №1 до акту відсутня вартість переданого майна, відмітки про його пошкодження та лише зазначено його стан - б/у. Відповідно до акту державного виконавця від 05.11.2013 року, складеного при примусовому виконанні виконавчого документа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу на загальну суму 10347,00 грн. (а.с.154) при виході на місце: [ADDRESS] було описано майно боржника згідно додатку. У додатку №1 до акту зазначено стан переданого майна - б/у та вартість. На підтвердження позовних вимог позивачем надано акт державного виконавця від 30.12.2013 року (а.с.11), з якого вбачається, що інша особа - [PERSON], а не [PERSON] - особа, у якої на відповідальному зберіганні перебуває майно, відмовилася допустити до огляду описаних й арештованих речей. З наданого позивачем висновку судової будівельно-технічної експертизи №379/06.12 від 15.05.2012 року (а.с.13-14) вбачається, що обсяги робіт, які визначені експертом, не відповідають обсягам робіт, зазначеним в акті приймання будівельних робіт, вартість будівельних робіт по демонтажу самовільної прибудови по [ADDRESS] станом на квітень 2011 року складає 8 224,84 грн., а на червень 2012 року - 10 692,84 грн. і відповідно наданої експертом відповіді (а.с.15) поетапне розбирання прибудови та відповідний кошторис передбачають подальше використання будівельних матеріалів, придатних після розбирання. Відповідно до звіту № Ж 304/289 про незалежну оцінку вартості придатних матеріалів після проведення робіт з розбирання конструкцій прибудови до житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], станом на квітень 2011 року (а.с.16-32) величина ринкової вартості придатних матеріалів після проведення робіт з розбирання конструкцій прибудови до житлового будинку, отримана в результаті розрахунку становить 7005 грн.. Згідно висновку оцінювача від 02.06.2014 року (а.с.52-53) майно боржника на даний час, тобто, станом на 02.06.2014 року знаходиться переважно в незадовільному стані, а який стан даного майна був станом на 17.05.2011 року оцінювачу невідомо. Крім того, оцінювач надав станом на 17.05.2011 року лише середню орієнтовану вартість нового майна, яка становить 10435,78 грн.. Як вбачається зі звіту №140602/49 від 06.06.2014 року про проведення незалежної оцінки ринкової вартості майна боржника [PERSON] згідно переліку зазначеного в акті, розташованого за адресою: [ADDRESS] ринкова вартість об'єктів станом на 02.06.2014 року становить 3120,99 грн. (а.с.56-95). Таким чином, під час знесення самовільної прибудови позивача на підставі акту державного виконавця від 17.05.2011 року на зберігання відповідачеві було передано не нове майно; доказів, що його вартість станом на 17.05.2011 року становила 15938,00 грн. позивачем не надано, а оцінювачем надано лише середню орієнтовану вартість аналогічного нового майна станом на 17.05.2011 року, яка становить 10435,78 грн.; відсутні й докази того, що після передачі майна на зберігання воно було пошкоджено та як наслідок знецінилось саме внаслідок винної поведінки відповідача. Також позивачем не надано жодних доказів того, що відповідачеві на відповідальне зберігання були передані будівельні матеріали після знесення прибудови ПП "Проффасбуд" та саме нею спричинені матеріальні збитки неналежним зберіганням будівельних матеріалів, а також докази вини відповідача у тому, що прибудова знесена без збереження будівельних матеріалів замість поетапного розбирання прибудови з подальшим використанням будівельних матеріалів, придатних після розбирання. Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт спричинення йому відповідачем майнової шкоди у розмірі 22005,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 1000 грн., тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди не підлягають задоволенню, тому підстави для стягнення судових витрат також відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed