Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати періодичних платежів (аліментів). В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно наказу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 грудня 2018 року з нього стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, неповнолітній син постійно, в тому числі і на день звернення [PERSON] до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів, проживає з ним. Відповідач в даний час в квартирі не проживає, жодної участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Вважає, що кошти, які отримує [PERSON] в якості аліментів, отримує не законно, оскільки не зрозуміло на які потреби витрачає, тому вимушений звернутись до суду з позовом про звільнення його від сплати аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві та проти винесення по справі заочного рішення не заперечив. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення.\~\~ Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишено проживати разом з матір`ю [PERSON] (а.с.6). Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ від 07 грудня 2018 року, згідно якого з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, який відповідачем здано на виконання та постановою державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 19.12.2018 року на підставі судового наказу відкрито виконавче провадження (а.с.7,9). Однак, неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] постійно, в тому числі і на день звернення [PERSON] до суду про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів, проживає з позивачем. Відповідач в даний час в квартирі не проживає, жодної участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Крім того судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) неодноразово перетинала кордон України, що підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України і дає підстави вважати, що мати з дитиною не проживає та участі у вихованні сина не приймає (а.с.30). Також суд звертає увагу, що згідно акту обстеження умов проживання від 26 лютого 2019 року, затвердженого начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради Фіцай Н.М. слідує, що станом на 26.02.2019 року неповнолітній син позивача [PERSON] , [INFO] проживає разом із своїм батьком - позивачем по справі [PERSON] (а.с.10).\~ За вимогами ст.ст.4,5 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст.13, 18 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Право на отримання аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина. Згідно зі ст.197 ч.2 Сімейного кодексу України - "За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення". Положення статті\~273\~Сімейного кодексу\~України закріплює\~-\~"Якщо\~матеріальний або\~сімейний стан\~особи,\~яка сплачує\~аліменти,\~чи особи,\~яка їх\~одержує,\~змінився,\~суд може\~за позовом\~будь-кого\~з них\~змінити встановлений\~розмір аліментів\~або звільнити\~від їх\~сплати". Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~З аналізу положень статей 179-181 Сімейного кодексу України слідує, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Нормами ст.ст.267-271 Сімейного кодексу України, визначено осіб, яких суд може звільнити від сплати аліментів, це є повнолітні брати, сестри, мачуха, вітчим, особи, у сім`ї яких виховувалася дитина. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~До вказаного кола осіб відноситься і позивач [PERSON] Норми сімейного законодавства, які регулюють аліментні зобов`язання батьків, не передбачають можливості повного звільнення боржника від сплати аліментів, однак ст.273 Сімейного кодексу України, яка регулює схожі правовідносини, передбачає можливість звільнення члена сім`ї від сплати аліментів, якщо змінився матеріальний чи сімейний стан особи, яка їх сплачує. Вказане дозволяє зробити висновок про те, що норми, які регулюють аліментні обов`язки батьків, містять прогалину в частині вирішення питання про звільнення боржника від сплати аліментів через зміни, що мають істотне значення, в числі яких є зміна місця проживання неповнолітньої дитини, яка призводить до того, що дитина проживає разом з тим із батьків, який сплачує аліменти на користь іншого із батьків та перебуває безпосередньо на його утриманні. За таких обставин, можливим та доцільним є застосування до спірних правовідносин, відповідно до ст.10 ч.1 Сімейного кодексу України, положень ст.273 Сімейного кодексу України за аналогією. Приписи\~ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи норми закону та враховуючи, що неповнолітня дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку\~141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. В зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved