Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою обґрунтовуючи яку зазначив, що 12.01.2006 року між ним ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» укладено договір пайової участі у фінансуванні будівництва, а 26.05.2006 року між тими ж сторонами укладено угоду про внесення змін до нього, до умов якої останній зобов'язувався збудувати житловий будинок [ADDRESS] і по закінченню будівництва передати позивачу у власність, як інвестору об'єкт, обумовлений в цьому ж договорі - однокімнатну квартиру [NUMBER], площею 45,88 кв.м., житловою - 16,34 кв.м., розташовану на восьмому поверсі. Позивач виконав умови договору та угоди, сплатив кошти в повному розмірі. Однак відповідачі неодноразово переносячи терміни закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію, так умови договору і не виконали. Позивач просить в судовому порядку визнати за ним майнові права на об'єкт інвестування зазначену однокімнатну квартиру [NUMBER] у будинку по [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання повторно не з'явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 12 січня 2006 року між позивачем та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» укладено договір №112-ОбІн пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку, відповідно до якого Інвестор в порядку своєї пайової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку надає підприємству кошти, а Підприємство використовує ці кошти для будівництва і передає Інвестору по завершенню будівництва частину об'єкту - однокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 45,88 кв.м. у будинку по [ADDRESS]. Плановий термін закінчення будівництва є 4 квартал 2006 року. 26 травня 2006 року тими ж сторонами укладено угоду про внесення змін до договору №112-Обін пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 12.01.2006 року, якою змінено об'єкт інвестування на однокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 45,88 кв.м. у тому ж будинку. 100% інвестування зазначеної квартири позивачем підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою про інвестування від 01 червня 2006 року. Судом встановлено, що будинок, будівництво квартир в якому інвестувалось в т.ч. і позивачем є недобудованим та не введений в експлуатацію. Відповідно до статті 177 ЦК України майнові права є одним із видів об'єктів цивільних прав. Згідно ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майнові права - це будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі і права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Правовою природою виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст.328 ЦК України. Судом встановлено, що позивач уклав договір про інвестиційну діяльність, за умовами якого оплатив 100% грошових коштів вартості обумовленої ціни на об'єкт інвестування - однокімнатну квартиру [NUMBER] по [ADDRESS]. Згідно ст.7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами інвестицій, включаючи реінвестицій та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів. Інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, зокрема, майнові права на нерухоме майно. Таким чином, об'єктом цивільного права за інвестиційними договорами є закріплені за позивачем майнові права, отримані в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та якими позивач в праві володіти, користуватися і розпоряджатися. Ці майнові права є відмінні від права власності на майно, вони не потребують державної реєстрації і охороняться законом. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свого охоронюваного законом інтересу. Згідно рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом цивільного захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі, взяті на себе за договором зобов'язання не виконали. Вказані обставини дають підстави позивачу стверджувати про порушення правил фонду фінансування будівництва та умов договору. Згідно ст.16 ЦК України, ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового інтересу у спосіб визнання права. Таким чином, інвестор правомірно звернувся до суду з метою захисту охоронюваного інтересу, захисту інвестицій, що є самостійним об'єктом цивільного захисту для закріплених майнових прав та засобом правової охорони таких прав судовим рішенням. що не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. За таких обставин, позовні вимоги про визнання за [PERSON] майнових прав на об'єкт інвестування підлягають задоволенню.

Outcome: approved