Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи - МКП "Миколаївводоканал" про усунення перешкод в користуванні каналізацією розташованої в квартирі [ADDRESS], зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди у користуванні каналізацією, шляхом зняття замку з каналізаційного люку та заглушки з каналізаційної труби та зобов'язати їх провести чистку каналізаційної труби, яка веде до її квартири, за їхній рахунок, відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 662,78 грн. за проведення ремонту у ванній кімнаті та моральної шкоди у розмірі 10000 грн., а також 250 грн. судових витрат по сплаті судового збору. В позові позивач зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року. Вказана квартира із усіма зручностями складається із трьох жилих кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні тощо., підключена до телефонної мережі та обладнано водопроводом, каналізацією, газопостачанням, опаленням АГВ, електроосвітленням. З моменту покупки квартири на її ім'я було відкрито рахунок МКП "Миколаївводоканал" та було виписано розрахункову книжку по оплаті за воду та водовідведення, а з 03.03.014 року ТОВ "Николаевдомсервис" уклав з нею договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. У грудні 2013 року відповідачі без яких не будь попередженій перекрили каналізацію для її квартири, забивши її та закривши каналізаційний люк на замок, при цьому заявивши, що тільки вони є власниками загальної каналізації двору, не допускають до люку погрожуючи фізичною расправою, у зв'язку з чим каналізація стала для неї недоступною. Проте, згідно акту від 11.04.2014 року представників Департаменту ЖКХ, балансоутримувача ТОВ "Николаведомсервис", адміністрації Заводського району м. Миколаєва зафіксовано, що каналізація проводилась у двір за кошти кожного власників квартир будинку №15 ще у 1989 році. Актом від 27.05.2014 року підтверджено факт закриття каналізаційного люку відповідачами металевим прутом з навісним замком та неможливістю користування нею каналізацією. Також, в акті зафіксовано, що при обстеженні ванної кімнати виявлено наявність грибка та стіні над підлогою, що є причиною переливу каналізацйних стоків через ревізію каналізаційної труби, що проходить вздовж зовнішньої стіни будинку та постійного перебування води у ванній. Для ремонту ванній кімнати вони витратила будівельні матеріали шпаклівку - сатенгіпс, ізогіпс, грунтівку проникаючу, грунтівку противогрибкову, шліфувальну сітку, панель (вагонку), фарбу, а всього на суму 412,78 грн., згідно рахунку магазину "Епіцентр" від 29.06.2014 року та витратила 250 грн. на оплату роботи будівельників за проведені ремонтні роботи, а всього на загальну суму 662,78 грн. Крім того, неправомірними діями відповідачів їй завдана моральна шкода, яка полягає у порушенні звичайного для неї та її родини укладу життя, чим спричинені душевні страждання, вона та її родина також переживають величезні незручності пов'язані з проживання без каналізації: без можливості користуватися водою під час приготування їжі, позбавлені можливості купатися, прати, користуватися туалетом, відповідачі при цьому постійно провокують конфлікти та скандали, у зв'язку з чим вона зазнала моральних страждань та вимушена була звертатися до суду з даним позовом, все це порушило нормальний ритм життя її та її родини, призвело до додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї родини. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює в 10000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги уточнили, просили також стягнути з відповідачів 243,60 грн. судового збору, 124,80 грн. судового збору до заяви про забезпечення позову, 18 грн. за диск з звукозаписом судового засідання, а всього стягнути судові витрати у розмірі 636,40 грн., уточнені вимоги підтримали, підтвердили викладені обставини, просили про задоволення позову. В судовому засіданні відповідачі та їхній представник уточнені позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити у зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю з посиланням на те, що позивачем не підтверджено її прав власності на квартиру [ADDRESS], оскільки договір купівлі-продажу укладений на біржі. При цьому, позивачем не надано доказів того, що у вказаному договорі зазначено, що квартира №3 на момент вчинення правочину підключена до мереж каналізації і до якої саме. Безпідставні її посилання, на те що у технічному паспорті на квартиру є вказівка відносно того, що будинок підключений до каналізації, оскільки інформація в ньому є загальною для всіх приватизованих квартир, при цьому в техпаспорті відсутня інформація про вид каналізації, кому вона належить, у кого перебуває на балансі і обслуговуванні. Дійсно відповідачами на правових підставах було відключено позивача від їхньої приватної мережі каналізації лише 28.08.2013 року, про що позивач було повідомлено шляхом подання оголошення, а третю особу поданням відповідної заяви 28.08.2013 року. Проте, позивач досі вільно та безперешкодно користується каналізаційною мережею відповідачів через "самоврізку". З приводу неправомірних дій позивача та інших мешканців будинку [ADDRESS], відповідачі неодноразово зверталися зі скаргами та заявами до різних підприємств та установ. Не відповідає дійсності, що каналізаційна мережа встановлена у дворі у 1989 році усіма мешканцями будинку, оскільки власником каналізації є одноособово [PERSON] Вказане підтверджується дозволом №1061, виданого райвиконкомом Заводського району від 09.08.1989 року, згідно якого вбачається, що [PERSON] було дозволено виконання земельних робіт по прокладення каналізаційної мережі та відповідальність за проведення робіт було покладене на [PERSON] Згідно дозволу на прокладення каналізації від 30.12.1988 року №548 ОВОВКГ "Николаевводоканал" дозволило [PERSON] прокладення каналізації у кв. [ADDRESS] з підключення до існуючої дворової каналізації житлового будинку [ADDRESS]. При цьому, відповідачами та іншими членами їхньої сім'ї були отримані відповідні узгодження з державними установами, найнята бригада будівельників, їхня сім'я самостійна несла грошові витрати на оформлення дозвільних документів, проведення будівельних робіт і придбанню обладнання. Відповідно до акту обстеження мереж водопостачання та водовідведення МКП "Миколаївводоканал" 25.07.2013 року відповідачі дозволу сусідам на підключення до своє приватної каналізації не надавали та вказана каналізаційна мережа, якою користуються мешканці будинків [ADDRESS] на балансі МКП "Миколаїводоканал" не перебуває. Не можуть бути прийнято до уваги і акт представників ЖКГ ММР і ТОВ "Николаївдомсервис" щодо виникнення у ванній кімнаті позивача грибка, оскільки вони не володіють спеціальними знаннями. При цьому, безпідставні є вимоги також щодо стягнення з них 662, 78 грн. в рахунок матеріальної шкоди, оскільки не має доказів, що вказані будівельні матеріали були витрачені на ремонт у ванній кімнаті та їх придбання було необхідне саме в такому обсягу та кількості. Оскільки в діях відповідачів відсутня вина, тому вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставними і не підтверджені належними доказами. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за відсутності їхнього представника, надав до суду письмові пояснення, згідно яких зазначив, що за інформацією даних списків за адресою кв. [ADDRESS] існувала вода та каналізація, МКП "Миколаївводоканал" надає послуги з водопостачання та водовідведення мешканцям квартира [ADDRESS] з 01.01.1997 року. З 13.08.2008 року був взятий на абонентський облік квартирний засіб обліку оди в встановлений в квартирі позивача. Дворова мережа водовідведення б. [ADDRESS] прокладалась силами та коштами споживачів, обслуговується самим споживачем та на балансі МКП "Миколаївводоканал" не передавалась, тому відсутня інформація стосовно замовника технічних умов (дозволу) на приєднання, розташування та підключення даної дворової каналізаційної мережі підприємство не володіє. Оскільки дворова каналізація є власністю споживачів, відповідно до п. 16.9 Правил водоканал має лише право надавати рекомендації щодо дотримання правил технічної експлуатації та стану водопровідних й каналізаційних мереж, що належать споживачу. При цьому, вважають, що відключення відповідачами позивач від каналізаційної мережі, порушують права останньої як споживача, оскільки обґрунтованою підставою для екстреного відключення може бути лише аварійна ситуація, яка реально загрожує знищенню або пошкодженню мана. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, приходить до наступного: Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. 1.2 Тимчасові правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в м. Миколаєві, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 22.04.2010 року №45/10, які діють на території м. Миколаєва та є обов'язковими для водоканалу, замовників споживачів та субспоживачів. Позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року. Відповідно до технічного паспорта вказана вище квартира із усіма зручностями складається із трьох жилих кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні тощо, підключена до телефонної мережі та обладнано водопроводом, каналізацією, газопостачанням, опаленням АГВ, електроосвітленням, тобто на час придбання позивачем квартири у 2001 році в ній вже існувала каналізаційна мережа. Яв встановлено судом, згідно листа МКП "Миколаївводоканал" від 10.11.2014 року за №1385/зв, промисловим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства 30.12.1988 року за №548 надано дозвіл на прокладку каналізації у житлових будинках [ADDRESS], але надати копію вказаного дозволу немає можливості у зв'язку зі строком його зберігання. Відповідно до листа МКП "Миколаївводоканал" від 28.07.2014 року за №К-80/2з-с та від 19.05.2014 року за №560/зв технічні умови на прокладення каналізації у дворі [ADDRESS] були надані начальнику ЖЕУ-9 за №19/89 від 31.07.1989 року, з серпня 1989 року мешканці будинків [ADDRESS] користуються послугою водовідведення через мережу каналізації, що попідвереджується копією технічних умов №19/89 від 31.07.1989 року Проведення каналізаційної мережі здійснювалось за рахунок та силами самих мешканців будинків 13 і 15 по вул. Будьонного, вказане підтверджується наданими до матеріалів справи калькуляцією на проведення каналізації на подвір'ї будинків 13 і 15 по вул. Будьонного від серпня 1989 року, складеної мешканцями, які брали участь у проведенні каналізації, у тому числі попередніми мешканцями квартири [ADDRESS] - [PERSON], що також підтверджується актом від 11.04.2014 року за участю представників Департаменту ЖКХ, балансоутримувача ТОВ "Николаевдомсервис", адміністрації Заводського району м. Миколаєва в присутності мешканців квартир [ADDRESS]. Крім того, вказані обставини також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки сусідка [PERSON], яка проживає у спірному будинку у квартирі №7 і [PERSON], який раніше проживав у квартирі №15 та які безпосередньо проводили каналізаційну мережу у дворі в 1989 році. Починаючи з 01.01.1997 року МКП "Миколаївводоканал" надає послуги водопостачання та водовідведення мешканцям квартири [ADDRESS], тобто з моменту передачі списків споживачів підприємству від житлово-експлуатаційної контори та за інформацією даних списків за даною адресою існувала вода та каналізація. При цьому, МКП "Миколаївводоканал" відкрив на ім'я позивача особистий рахунок [NUMBER] з моменту покупки нею квартири [ADDRESS], позивачу було видано розрахункову книжку по оплаті за воду та водовідведення, а 03.03.2014 року ТОВ "Николаевдомсервис" уклав з [PERSON] Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. При цьому, дані про власника або балансоутримувача мереж каналізації від буд. [ADDRESS] до вул. Андрєєва у МКП "Миколаївводоканал" відсутні, на балансі підприємства ця ділянка каналізаційної мережі не передавалась. Також згідно довідки №352 від 08.09.2014 року ТОВ "Николаевдомсервис" мережа каналізації житлового буд. [ADDRESS] на балансі та обслуговуванні не знаходиться. В грудні 2013 року відповідачі перекрили каналізацію для квартири позивача, закривши каналізаційний люк на металевий прут з встановленням навісного замка, з посиланням на те, що вони є власниками вказаної каналізаційної мережі, що підтверджується актом обстеження будинку [ADDRESS] від 27.05.2014 року за участю представників Департаменту ЖКХ ММР і балансоутримувача ТОВ "Николаевдомсервис". Вказані обставини щодо перекриття каналізації для квартири позивача не заперечували в судовому засіданні і відповідачі. Таким чином, дворова каналізаційна мережа будинку [ADDRESS] є власністю всіх споживачів - мешканців вказаного будинку та при експлуатації каналізаційної мережі споживачі повинні дотримуватися Тимчасових правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в м. Миколаєві та не порушувати технічну експлуатацію дворових водопровідних й каналізаційних мереж, які ним належать. Отже, відключення квартири позивача від каналізаційної мережі порушує права [PERSON], як споживача, у зв'язку з чим вони підлягають поновленню, шляхом усунення перешкод в користуванні каналізацією, розташованої в квартирі [ADDRESS] та зобов'язанням відповідачів зняти замки з каналізаційного люку та заглушки з каналізаційної труби. При цьому, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо зобов'язання відповідачів провести чистку каналізаційної труби за їхній рахунок, оскільки нею не надано доказів на підтвердження того, що вказана труба взагалі потребує чистки. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що неправомірні дії відповідачів щодо відключення квартири позивача від каналізаційної мережі спричинили [PERSON] моральні страждання, яки полягають у порушенні звичайного для неї та її родини укладу життя, вона та її родина також переживають величезні незручності пов'язані з проживання без каналізації: без можливості користуватися водою під час приготування їжі, позбавлені можливості купатися, прати, користуватися туалетом, у зв'язку з чим вона зазнала моральних страждань, вимушена звернутися до суду з даним позовом, все це порушило нормальний ритм життя її та її родини, призвело до додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї родини. Вказані обставини підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] Згідно з вимогами ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 1167 ЦК України з врахуванням роз'яснення Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 3000 грн., оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду, ступень вини відповідачів, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) позивачки. Що стосується позовних вимог про відшкодування їй матеріальної шкоди у розмірі 662,78 грн. витрачених на ремонт у ванній кімнати, то в їх задоволенні суд вважає необхідним відмовити, виходячи з наступного: Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач посилаючись на акт обстеження будинку [ADDRESS] від 27.05.2014 року за участю представників Департаменту ЖКХ ММР і балансоутримувача ТОВ "Николаевдомсервис" яким встановлено, що при обстеженні ванній кімнати в квартирі №3 виявлено присутність грибка на стіні над підлогою, що є причиною переливу каналізаційних стоків через ревізію каналізаційної труби, що проходить вздовж зовнішньої стіни будинку та постійного перебування води у ванній, просила стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 662,78 грн., оскільки була вимушена зробити ремонт ванної кімнати у зв'язку з чим витратила на будівельні матеріали 412,78 грн. та 250 грн. на оплату роботи будівельників. Проте, суд приходить до переконання, що зазначений акт від 27.05.2014 року не є належним доказом, оскільки представники ЖКГ ММР та ТОВ "Николаевдомсервиис" не є уповноваженими визначати причини утворення грибка у ванній кімнаті, а також не підтверджений причинно-наслідковий зв'язок між появою грибка і відключенням квартири позивача від каналізаційної мережі. Суд, оцінює критично заперечення відповідачів та їхнього представника, оскільки вони протирічать зібраним доказам по справі та ними не надано належних доказів на підтвердження своїх заперечень. Таким чином, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідачів на користь позивач підлягають стягненню документально підтвнрджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. за вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та усунення перешкод в користування каналізацією, а судові витрати по сплаті судового збору до заяви про забезпечення позову 124,80 грн. та 18 грн. за диск зі звукозаписом судового засідання віднести за рахунок позивача.

Outcome: partial