Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що станом на 15 квітня 1991 року будинковолодіння по вул.Б.Хмельницького, 84, в с.Заболоття ([PERSON]) Сторожинецького району, Чернівецької області, було майном колгоспного двору і співвласниками якого були: [PERSON] та [PERSON]. 20 вересня 1996 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 будинковолодіння по вказаній вище адресі. [PERSON], після смерті спадкодавця вчасно прийняла спадщину, так як постійно проживала у спадковому будинковолодінні та вважається такою, що прийняла спадщину. 11 червня 2001 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння по вул.Б.Хмельницького, 84, в с.Заболоття ([PERSON]) Сторожинецького району, Чернівецької області. У встановлений законом шестимісячний строк позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом не зверталася, однак проводила поточні ремонтні роботи та обробляла земельну ділянку, тобто в силу статті 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року вважається такою що прийняла спадщину. Оформити право на спадщину в нотаріальному порядку не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене домоволодіння. Позивач просила встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON], яка померла 11.06.2001 р. являється дружиною [PERSON] та просила визнати за нею право власності на домоволодіння колишнього колгоспного двору, яке знаходиться за вказаною вище адресою. В судове засідання позивач направила заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. двір по вул.Б.Хмельницького, 84, в с.Заболоття ([PERSON]) Сторожинецького району, Чернівецької області відносився до категорії колгоспних співвласниками якого були: [PERSON] та [PERSON], згідно довідки Новобросковецької сільської ради від 10.03.2016 р. за №164 (а.с.22). Згідно ч.1 ст.120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Право власності на будинковолодіння зареєстроване не було. Згідно копії технічного паспорту (а.с.15-20), будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. "А-I", ганку літ. "а", сараїв літ. "Б, В/В, Г", убиральні літ. "Д", криниці №1 по вул.Б.Хмельницького, 84, в с.Заболоття ([PERSON]) Сторожинецького району, Чернівецької області на земельній ділянці розміром 0,25 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку та погосподарських будівель та споруд (а.с.23). Свідоцтвом серії 1-МИ №024521 про смерть виданого 24.09.1996 р., підтверджується, що 23 вересня 1996 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 будинковолодіння по вказаній вище адресі. [PERSON] вчасно прийняла спадщину, так як постійно проживала у спадковому будинковолодінні та вважається такою що прийняла спадщину, тобто набула право на все будинковлодіння. Свідоцтвом серії 1-МИ №065563 про смерть виданого 11.06.2001 р., підтверджується, що 11 червня 2001 року [PERSON] померла (а.с.27). Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця позивач та відповідач по справі. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Судом також встановлено, що 24 червня 1950 р. між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Сторожинецькому ЗАГСі Чернівецької області, актовий запис №53 (а.с.13), від якого народилася дочка [PERSON] позивач по справі (а.с.10). В погосподарській книзі Новобросковецької сільради, особовий рахунок №587 (а.с.21), та згідно свідоцтв про смерть, спадкодавці записані як [PERSON] та [PERSON] (а.с.21, 24, 25). Згідно довідки Новобросковецької сільської ради від 10.03.2016 № 164, встановлено що [PERSON] та [PERSON] були подружжям та батьками позивача. Вказаного на думку суду, достатньо для встановлення факту про який просить позивач. При ухваленні цього рішення суд керується як нормами ЦК України в редакції 1963 р. так і нормами ЦК України в редакції 2004 р. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.120 ЦК України (в редакції 1963 року), та

Outcome: approved