Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

30.01.2014 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] з надвірними спорудами - кухня під літерою "Б", сарай під літерою "В", сарай під літерою "Г", убиральня під літерою "Д", споруди № 1 та № 2. Позивач звернувся до Другої Шахтарської державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про спадщину було відмовлено, так як за життя спадкодавець не зареєстрував договір дарування в БТІ м. Шахтарська. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 36,4 кв. м., житловою 27,2 кв. м. з надвірними спорудами: кухня під літерою "Б", сарай під літерою "В", сарай під літерою "Г", убиральня під літерою "Д", споруди № 1 та № 2. У судове засідання позивач не з*явився, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 06.08.2012 року - [INFO] року помер [PERSON]. За життя [PERSON] володів житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] з надвірними спорудами на підставі договору дарування від 10.08.1998 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.1998 року та рішення Шахтарського міськрайонного суду від 18.12.2012 року. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження від 15.01.1965 року. У видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом позивачу відмовлено, так як договір дарування від 10.08.1998 року не зареєстровано в БТІ. Статтею 719 ЦК України встановлено, що договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Обдарований зобов'язаний зареєструвати право на нерухомість в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 ЦК України). Вимоги щодо того, що право власності на нерухоме майно виникає у обдарованого з моменту державної реєстрації цього майна не можуть бути вирішальними, оскільки вказана правова норма, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин, не мала обмежень у часі щодо її застосування, тобто законом не був обмежений строк, у період якого особа повинна була скористуватися своїм правом щодо державної реєстрації отриманого нею дарунку. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи із змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин, несправедливість процедури щодо реєстрації права власності на нерухоме майно не може обмежувати права власника, з огляду на що, [PERSON] не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. У той же час, у відповідності до дійсного змісту статті 386 ЦК України захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб, які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах, передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Таким чином позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, порушене право підлягає відновленню, а позовні вимоги задоволенню.

Outcome: approved