Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

11.09.2017 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, Донецької області, вул. Лесі Українки, буд. 49, загальною площею 67,1 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м, а також стягнення судових витрат. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду відповідну заяву щодо розгляду справи без його участі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення у справі ( а.с. 56-57). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, через оголошення на офіційному сайті суда (а.с. 51). Однак відповідач в судове засідання не прибув, будь-яких заперечень, клопотань щодо позову не висунув. Ухвалою суду від 21.12.2017 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 23.09.2008 між АКІБ "УкрСиббанк" (найменування змінено на АТ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11396558000. Відповідно до умов кредитного договору, п.1.2. банк надає позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 15000,00 доларів США 00 центів, що дорівнює еквіваленту 72757,50 гривень за курсом НБУ на день укладення кредитного договору, а позичальник зобов*язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі (а.с. 7-9). 24.10.2011 між АТ "УкрСиббанк"та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 11396558000 (а.с. 10-11). Відповідно до п. 2 зазначеної угоди банк зобов*язується надати позичальнику, а позичальник зобов*язався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредитні кошти, що надаються у формі кредитної лінії у сумі 181586,62 гривень у порядку та на умовах зазначених в кредитному договорі та додатковій угоді . В дату укладення додаткової угоди позичальнику надається транш в національній валюті в розмірі 91186,05 гривень в межах ліміту кредитної лінії. З метою забезпечення виконання зобов*язання, між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 23.09.2008, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 7167, в реєстрі заборон за № 7168, за умовами якого відповідач передав в іпокету наступне нерухоме майно: житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, Донецької області, вул. Лесі Українки, буд. 49, загальною площею 67,1 кв.м, житловою площею 47,7 кв.м., та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 13.01.2004 [PERSON], приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, за реєстром № 87, зареєстрованого в Комунальному підприємстві Бюро технічної інвентарізації міста Донецька 23.01.2004, реєстраційний номер 4226421, номер запису 40003 в книзі 146, номер витягу 2640069, і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки (а.с. 15-18). Відповідно до [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП "БТІ м. Донецька" 11.09.2008 за номером запису 40003, реєстраційний номер 4226421, номер витягу 20190217, загальна вартість предмету іпотеки становить 107661,00 гривень. За користування кредитом відповідач зобов*язався сплатити проценти у розмірі 17,50% річних. Проценти нараховуються та сплачуються у порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору та п. 6 додаткової угоди № 3. Банк виконав свої зобов*язання за кредитним договором, що підтверджується платіжним дорученням № 19707 від 23.09.2008 (а.с. 12), проте, всупереч, умов кредитного договору, відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентів з липня 2014 року, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобов*язання. 21.09.2015 між ПАТ "Укрсиббанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11396558000 від 23.09.2008 укладеним між АТ "Укрсиббанк" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" (а.с. 19-20). 29.09.2015 між позивачем та АТ "Укрсиббанк" укладено договір про відступлення прав вимоги № 2 за договорами іпотеки до договору факторингу № 27 від 21.09.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за номером 5065, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 23.09.2008, укладеним між АТ "Укрсиббанк" та [PERSON], приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 7167, в реєстрі заборон за № 7168 (а.с. 23-27). Відтак, станом на 17.02.2017 заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить 151978,09 гривень, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 27 від 21.09.2015 та випискою по кредитному договору відповідача (а.с. 13-14, 22). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов*язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч.1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 38 Закону України "Про іпотеку", якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. У відповідності зі ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тому суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки являються обгрунтованими та такми, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Тому наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову повністю. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Згідно\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладається на відповідача. ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" при поданні позову сплачено на користь держави судовий збір у розмірі 2279,67 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням (а.с. 2-3). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору.

Outcome: approved