Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

у липні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ "Укрсоцбанк" та державного реєстратора Попової О.В. КП "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" про визнання протиправним та скасування рішення. Позов обґрунтовано тим, що 24 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 028/25-458. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту сторони уклали договір іпотеки № 028/15-597 від 24.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Онищенко В.С. та зареєстрований в реєстрі за №3488, та Додаткову угоду № 1 від 14.07.2008 року до іпотечного договору № 02/15-597 від 24.10.2007 року, посвідчену приватним нотаріусом КМНО Івановою Л.М. та зареєстрована в реєстрі за № 3618, за умовами яких позивач передав в іпотеку однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Державним реєстратором Поповою О.В. КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» право власності на квартиру [ADDRESS] було переоформлено на ПАТ «Укрсоцбанк». Позивач вважає, що перехід права власності на квартиру до ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення дежавного реєстратора Попової О.В. є незаконним, а рішення та запис про право власності повинні бути скасовані судом, як такі, що суперечать закону та Договору іпотеки. За таких обставин, позивач просить суд: - визнати протиправними дії ПАТ «Укрсоцбанк» по наданню недостовірних даних для проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS], за ПАТ «Укрсоцбанк» Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.05.2018р., індексний номер 40907077 номер запису про право власності 25973297, - визнати протиправними та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.05.2018р. індексний номер 40907077 про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], за ПАТ «Укрсоцбанк», винесене державним реєстратором Поповою О.В. КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», номер запис про право власності 25973297, - зобов'язати КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» поновити запис про право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2018 року відкрито позовне провадження у справі. (а.с. 33) 26 жовтня 2018 року відповідач АТ «Укрсоцбанк» подав до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 50) Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що 05 лютого 2018р. ПАТ «Укрсоцбанк» надіслав письмове повідомлення іпотекодавцю [PERSON] та дані повідомлення, разом з Кредитним договором, Іпотечним договором та Звітом про оцінку нерухомості, надавалися державному реєстру та містяться в матеріалах реєстраційної справи. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не забезпечив явку свого представника, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без їх представника. Відповідач державний реєстратор Попова О.В. КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 028/25-458, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 385 600,00 гривень зі сплатою 15 % (п'ятнадцять) процентів річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказано в пп.1.1.1 п.1.1 ст. 1 Договору. (а.с. 10). 24 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено Іпотечний договір № 028/15-597, згідно з умовами якого позивач передав в іпотеку АКБ банку у якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 028/25-458 від 24.10.2007 року майнові права на незакінчену будівництвом однокімнатну квартиру за будівельним № 344, загальною проектною площею 53,4 кв., що будується в Голосіївському районі м. Києва на земельній ділянці під кадастровим номером [NUMBER] 02 травня 2018 року державний реєстратор Попова О.В. КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області право власності на квартиру, загальною площею 54,6 кв.метрів, житловою площею 23,4 кв.м., розташовну за адресою: [ADDRESS] , зареєструвала право власності за ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі договору іпотеки, посвідченого 24.10.2007 р. приватним нотаріусом КМНО Онищенко В.С., та додаткової угоди № 1, посвідченої 14.07.2008 р. приватним нотаріусом КМНО Івановою Л.М. (а.с. 21) Позивач, звертаючись у суд, з даним позовом, зазначає що ПАТ «Укрсоцбанк» не повідомляв її, як іпотекодавця, та не направляв на її адресу вимогу про усунення порушень, а також державним реєстратором порушено порядок вчинення реєстраційних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Частиною 3 цієї статті визначено, що правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України, «Про іпотеку» у разі невиконання або належного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У статті 4 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до умов цього договору та відповідно до Закону України "Про іпотеку". Розділ 5 договору іпотеки передбачає застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Зокрема за умовами договору іпотеки позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: - передача іпотекодержателю права власності на предет іпотеки в рахунок виконання основного зобов"язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку", - отримання іпотекодержателю права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку". Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частинами 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Отже, передбачений вищевказаною нормою договір про задоволення вимог іпотекодеожателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, повинні відповідати загальним положенням про договір, установленим розділом II книги п'ятої ЦК України. При дотриманні цих умов іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки з дотриманням умов звернення стягнення та порядку реалізації, передбачених Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» Як зазначалось судом вище, сторони погодили, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Тобто, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, при реєстрації прав власності на таке майно, правовстановлюючим документом повинен бути договір про задоволення вимог Іпотекодержателя. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на предмет іпотеки було зареєстровано державним реєстратором на підставі договору іпотеки, а не на підставі вищезгаданого договору про задоволення вимог іпотекодержателя. З боку відповідачів суду не надано доказів, що на момент реєстрації державним реєстратором Поповою О.В. КП "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" права власності на квартиру [ADDRESS], як на предмет іпотеки в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, такий договір був укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, що є порушенням умов Договору іпотеки. Преамбулою Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Зазначений Закон згідно зі статтею 1 регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з частиною тринадцятою статті 15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України. Кабінет Міністрів України затвердив Порядок реєстрації, який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком (пункти 8, 13 Порядку реєстрації"). Пунктом 15 Порядку реєстрації передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для такої відмови, що визначені ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (пункт 28 Порядку реєстрації"). Згідно з пунктом 5 статті 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону. Тобто, наявність в Реєстрі запису про арешт майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 Закону. 17.10.2013 р. КМ України було затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під № 868. Відповідно п.15. порядку Державної реєстрації, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1)обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2)повноважень заявника; 3)відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4)наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5)наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Пунктом 19 Порядку державної реєстрації, проведення державної реєстрації прав зупиняється у разі прийняття рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією таких прав. Державний реєстратор приймає рішення про відмову в зупиненні державної реєстрації прав, якщо рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав, не набрало законної сили або не завірене належним чином відповідно до законодавства. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що при проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартири [ADDRESS] за ПАТ "Укрсоцбанк" державним нотаріусом Поповою О.В. КП "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" не були дотримані вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В силу положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку», рішення про реєстрацію права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено Іпотекодавцем в суді. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при зверненні ПТ "Укрсоцбанк" стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на квартиру [ADDRESS] та реєстрації державним реєстратором Поповою О.В. КП "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" зазначеного права, відповідачем не були дотримані положення Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в зв»язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача також підлягає судовий збір

Outcome: approved