Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Лікар-психіатр КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що [PERSON] після огляду лікарем-психіатром був встановлений діагноз біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами, психомоторне збудження F 31.2 (за МКХ-10), у зв`язку з чим зроблено висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у зв`язку з встановленням в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Лікар в судовому засіданні підтримав заяву. Суду пояснив, що відносно [PERSON] порушена кримінальна справа, він становить небезпеку для оточуючих, лікарями психіатрами встановлений діагноз біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами, тому він потребує примусової госпіталізації. Він становить небезпеку для свого батька та дружини, які і звернулись до лікарні, надали документи стосовно звернення їх до поліції. [PERSON] та його представник - адвокат Мельниченко В.А. проти примусової госпіталізації заперечували. Суду пояснили, що відсутні докази того, що [PERSON] становить безпосередню небезпеку для оточуючих. Фактично між ним, його батьком та дружиною склались неприязні відносини з приводу управління бізнесом. [PERSON] суду пояснив, що разом із братом та батьком придбавали автомобілі за кордоном, ремонтували їх та продавали. Останнім часом майже всі обов`язки виконував він. Оскільки він заявив батькові, що не бажає приймати участь у спільному бізнесі, батько вирішив його госпіталізувати. Крім того, він придбав приміщення в якому його дружина розташувала перукарню. Після того, як він дізнався, що дружина від нього пішла, відмінив довіреність, видану на її ім`я, на керування перукарнею. Після зазначених подій дружина та батько звернулись до психіатричної лікарні та взяли направлення та разом із поліцією запропонували, без будь якого приводу, йому проїхати у КНП «ОКПЛ КОР», на що він самостійно погодився, що підтверджується рапортом поліцейського. Зауважив на тому, що одружений, має доньку, працює, придбав квартиру, зробив там ремонт, цікавиться автомобілями та має свій ютуб-канал «Авто-Лайф». Агресії не виявляв до своїх родичів та будь-кого з оточуючих. Також мав намір придбати автомийку, але батько був проти цього. Крім того, він поставив во двір будинка батька автомобіль Мерседес для збереження, поїхавши при цьому в Одесу. В соціальних мережах побачив фотографії його автомобіля з невідомими особами жіночої статі. Зазначений факт роздратував його, він зрозумів, що його автомобілем хтось користувався. Повернувшись з Одеси, прийшов до батька з`ясувати де автомобіль та чому ним користувались інші особи. Батько заховав автомобіль, тому змушений був заявити до поліції про крадіжку авто. Шлюб фактично розпався, з дружиною втратили взаєморозуміння. 20.06.2020, повернувся раніше із м. Києв та побачив, що дружина з донькою вивозить речі з квартири. Оскільки це було неочікувано, він роздратувався, взяв дитину та гуляв з нею на подвір`ї будинку. 27.07.2020 приїхав на автомобілі до парикмахерської з метою змінити замки та взяти керування нею на себе. Дружина почала заважати змінювати замки, кидатися на нього, в зв`язку з чим відштовхнув її, вона викликала поліцію ще до того, як розпочався конфлікт. Ввечері 29.07.2020, перебуваючи у кафе йому стало відомо, що його дружина та батько чекають на нього біля будинку за місцем його проживання. Прийшовши туди, батько та дружина викликали швидку допомогу та поліцію з метою його примусово госпіталізувати для надання психіатричної допомоги. Самостійно проїхав до психіатричної лікарні, де в приймальному відділенні пояснив лікарям, що не побтребує примусової госпіталізації. Прокурор Стамат А.А. заяву щодо госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку не підтримала. Вважає, що підстави для задоволення заяви відсутні, суду не надано доказів того, що [PERSON] створює небезпеку для оточуючих. Свідок [PERSON] суду показав, що є батьком [PERSON] син вже лікувався у КНП «ОКПЛ КОР». Син кидається на людей, побив свою дружину, написав на двері автомобіля, який належав його знайомому, нецензурні слова. Чіпляється на вулиці до перехожих. Його знайомий розповів, що перебуваючи на ринку, зустрів [PERSON] , який перебував у нетверезому стані та смикав його за бороду. 22.07.2020 син перестав працювати разом із ним на СТО та пішов. Потім повернувся та 22, 23, 24 липня 2020 року кожного дня приходив та ганався по подвір`ю за ним та його іншим сином з матировкою. Виказує маячні ідеї щодо поїздок у Китай, Пєкін та придбання автомийки, тощо. Після того, як він наніс тілесні ушкодження дружині, разом із нею ловили сина два дні, щоб примусово госпіталізувати. Ввечері 29.07.2020 разом із дружиною викликали поліцію та швидку допомогу, дочекалися поки [PERSON] прийде додому та примусово госпіталізували його. Свідок [PERSON] суду показала, що є дружиною [PERSON] у 2019 році він розпочав виказувати думки про відьом та кінець світу. Пролікувався у психіатричній лікарні. Потім звернувся до приватного психотерапевта, по рекомендації якого приймав ліки, які йому шкодили. З ним стало неможливо проживати, тому вона вирішила піти. Винайняла квартиру та перевозила 20.06.2020 речі, коли чоловік був у м. Києв. Він повернувся раніше та побачив, що відбувається, став агресивним, виклав ножі на стіл, чим налякав дитину. 21.07.2020 він прийшов до перукарні, в якій вона працює, шукав документи, був агресивним, кричав що знищить її та вона буде ніким. 27.07.2020 вона перебувала на крильці парикмахерської, коли побачила автомобіль чоловіка, який рухався до неї. Одразу викликали поліцію, оскільки зрозуміла, що чоловік агресивно налаштований. Чоловік вийшов з автомобілю та почав викруткою викручувати замок на двері парикмахерської. Вона почала заважати йому це робити, він її відштовхнув. Разом із батьком чоловіка ловили його два дні, щоб примусово госпіталізувати, оскільки мали направлення від КНП «ОКПЛ КОР» на примусову госпіталізацію. Ввечері 29.07.2020, дочекалися поки [PERSON] прийде додому, викликали поліцію та швидку допомогу та примусово госпіталізували його. Свідок [PERSON] суду показала, що є подружкою [PERSON] 20.06.2020 допомагала перевозити речі з квартири, в якій вона проживала з [PERSON] на квартиру, яку остання винайняла. Під час цього з м. Києва повернувся [PERSON] , поводив себе агресивно, побачивши що відбувається, почав штовхати складені речі. Свідок [PERSON] суду показала, що є подругою [PERSON] працює в її перукарні. Допомагала [PERSON] перевозити речі 20.06.2020 з квартири, в якій вона проживала з [PERSON] на квартиру, яку винайняла. Під час цього з м. Києва повернувся [PERSON] , побачивши що відбувається він почав швиряти пакети з речами та кричати. Потім вибачився перед дитиною та вийшов з нею на подвір`я будинку. 27.07.2020 перебуваючи у себе в квартирі, побачила на екрані комп`ютера, до якого підключені камери відеоспостереження за перукарнею, якою керує [PERSON] , що відбувається кофлікт між [PERSON] та [PERSON] . Прибігла до перукарні та побачила, що у [PERSON] на лобі шишка та на нозі кров. Вважає, що [PERSON] небезпечний для суспільства, оскільки вона боялася, що він вдариnm її у око викруткою. [PERSON] суду показала, що знайома з [PERSON] більше 20 років, оскільки виросли в одному районі. Її дитина та дитина [PERSON] ходили в одну групу дитячого садка. Відпочивали сім`ями у 2019 році. Домовились про спільний бізнес щодо поставки із-за кордону автомобілів. 23, 24 червня 2020 року [PERSON] поїхав укладати договори для їх спільного бізнесу. Він не агресивний, завжди виважений та відповідальний. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] це тато одногрупниці, з якою її дитина ходила у садочок. Знає його як адекватного чоловіка, доброзичливий, завжди веселий, з конфліктних ситуацій виходить спокійно. Свідок [PERSON] суду показав, що знає [PERSON] 13 років, доводилось з ним бувати у різних ситуаціях, але ні разу не бачив, щоб останній виявляв агресію. Свідок [PERSON] суду пояснила, що дружина [PERSON] є рідною сестрою її чоловіка. Зазначила, що знайомі близько 10 років, спілкуються сім`ями, він не конфліктна людина, позитивний, багато працює. Зі слів дружини [PERSON] - [PERSON] , місяць тому вона з`їхала з їх помешкання, оскільки не може проживати разом з [PERSON] із-за його хвороби. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її сусідом, позитивною людиною, разом робили ремонт, водив дитину до школи, завжди привітний та відкликається коли потрібна допомога. В 2016 році створювали разом ОСББ. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, його представника, думку прокурора, покази свідків дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що за обставинами, викладеними в заяві лікаря-психіатра КНП «ОКПЛ КОР» Кічанова М.Ю., [PERSON] , був госпіталізований 29.07.2020 року о 22: 50 год. Після його огляду черговий лікар зробив висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у зв`язку з встановленням у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від його батька та дружини. Згода [PERSON] на госпіталізацію не отримана у зв`язку з його відмовою від запропонованої госпіталізації. Відповідно до ч.1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених ЗУ "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 ЗУ "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Положеннями ч.ч.1,2 ст. 340 ЦПК України встановлено, що у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. За змістом ч.ч.2,3 ст. 16 ЗУ "Про психіатричну допомогу", у випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів). Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.07.2020 року, [PERSON] встановлений діагноз біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами, психомоторне збудження F 31.2 (за МКХ-10). У висновку комісії лікарів-психіатрів зазначено, що необхідність госпіталізації пов`язана з погіршенням психічного стану: а саме: [PERSON] став агресивним, кидається на дружину, яку побив та виганяє її з житла з маленькою дитиною (жінка офіційно зареєструвала факт побиття), погрожує оточуючим людям фізичною розправою, залізним цвяхом пошкодив фарбове покриття автомобіля «Лексус» та погрожував хазяїну цього авто підірвати або спалити його разом з авто. Викликалась поліція. Проводилась відео-фіксація дій [PERSON] на мобільний телефон. Тому, комісія лікарів-психіатрів вважає доцільним госпіталізувати, [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» в примусовому порядку. Водночас, в скороченому анамнезі зазначено, що [PERSON] з 23.06.19 по 17.07.19 вперше лікувався в КНП «ОКПЛ КОР», повторно лікувався з 14.10.19 по 15.11.19, за останній рік на лікуванні з приводу даної хвороби не перебував. В судовому засіданні лікар -психіатр КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» Кічанов М.Ю. підтвердив, що особа, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, на даний час, перебуваючи в психіатричній лікарні ліків не отримує, а лише проводиться психотерапія. Здійснюючи перевірку правомірності госпіталізації особи до психіатричного закладу, суд повинен встановити, чи відповідають надані докази критеріями належності, допустимості і достовірності. В судовому засіданні заслухані покази свідків, які зазначили, що [PERSON] не несе небезпеку для себе та оточуючих, не є агресивним, тому такі докази можуть бути прийняті судом до уваги, так як відповідають вимогам допустимості та достовірності у розумінні ст.ст.78, 79 ЦПК України. Таким чином, будь-яких належних доказів на підтвердження поведінки, що являє собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих внаслідок встановленого захворювання матеріали справи не містять, у судовому засіданні таких не встановлено. Сама ж по собі поведінка особи, без встановлення наслідків цієї поведінки, що передбачено статтею 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», не може бути достатньою підставою госпіталізації особи в примусовому порядку. З показів свідків, пояснень [PERSON] , його батька та дружини вбачається, що між ним та батьком виник конфлікт стосовно ведення бізнесу, а між дружиною та ним виникли сімейні непорозуміння. В ході з`ясування відносин [PERSON] міг поводити себе збуджено, враховуючи поведінку іншої сторони конфлікту, але такий психо-емоційний стан особи, не дає підстав для висновку, що є необхідність у примусовій госпіталізації до психіатричного закладу. Таким чином, оскільки відсутні допустимі докази на підтвердження в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, враховуючи, що в судовому засіданні не спостерігався психічний стан, описаний у висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.07.2020 року, суд вважає, що заява про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed