Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

30 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача - ТзОВ "УБМ-П" просив постановити рішення , яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 14677 грн. 38 коп. , середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні, а саме - з 15.08.2013 року по день постановлення рішення, виходячи з середнього заробітку в розмірі 177 грн. 48 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 13165 грн. 61 коп. Обґрунтувуючи вимоги заяви [PERSON] зазначив, що з 30.04.2011 року по 14.08.2013 року він працював на підприємстві відповідача машиністом бетононасосної установки 5-го розряду. Починаючи з жовтня 2012 року відповідач не виплачував заробітної плати, посилаючись на фінансові труднощі. З 14.08.2013 року він звільнився з роботи за угодою сторін , у зв'язку з невиплатою зарплати. В день звільнення позивача, відповідач не провів розрахунок по заробітній платі, та відмовляється це зробити в позасудовому порядку. Позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. Оскільки йому від відповідача не вдалось отримати відомості про розмір заборгованості по заробітній платі , цей розмір визначений ним самостійно на підставі довідки ф. ОК-5 "Індивідуальні відомості про застраховану особу" з Пенсійного фонду України. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, оскільки працює в іншому населеному пункті вахтовим методом, а тому не має можливості приймати участь у судовому засіданні , позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі . Представник відповідача ТзОВ «УБМ-П» у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи він повідомлений належним чином, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, так як судова повістка про виклик, незважаючи на те, що вона повернулась до суду із довідкою пошти про те, що відповідач вибув , направлялась відповідачу за місцем його знаходження , що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань , по вулиці Чкалова 37 "Б смт. Гостомель місто Ірпінь Київської області , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб -підприємців та громадських формувань станом на 27 вересня 2016 року . Також судова повістка направлялась відповідачу за іншою ( фактичною ) адресою, яку вказав позивач м. Київ, вул. Причальна 1 , але вона повернулась до суду із довідкою пошти про те, що відповідач вибув також. Тому зі згоди позивача, суд вважає можливим винести по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] з 30.04.2011 року по 14.08.2013 року працював у ТзОВ "УБМ-П" на посаді водія машиніста бетононасосної установки 5 - го розряду , що підтверджується відповідними записами в його трудовій книжці (а.с.4). Згідно з вимогами ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата має виплачуватися працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В порушення вищенаведених вимог, що встановлюють граничну дату розрахунку зі звільненим працівником, відповідач при звільненні не розрахувався з позивачем по заробітній платі на загальну суму - 14677,38 грн., що підтверджується довідкою форми ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу) (а.с.5-6) , розрахунком (а.с.8) Відповідачем не надано доказів погашення існуючої заборгованості по заробітній платі перед позивачем на час ухвалення судового рішення, чи заперечень щодо нарахованої суми заборгованості по заробітній платі. Отже, в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати в сумі 14677 грн. 38 коп. позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Як зазначено у ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року N 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток, який має бути сплачений працівникові власником, обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. N 100 (далі - Порядок № 100). Пунктом 8 вказаного Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньоденний заробіток позивача складає 177,48 грн. та розраховується наступним чином: 7454,25 грн. (нарахована за останні два місяці (березень та квітень 2013 року ) роботи сума заробітної плати) / 42 (кількість робочих днів за останні два місяці роботи). Цей розрахунок підтверджується позивачем та відповідає даним, наведеним у довідці форми ОК-5 Пенсійного фонду України «Індивідуальні відомості про застраховану особу», наданій у відношенні позивача. Відповідачем не представлено суду доказів, які б вказували на відсутність його вини у невиплаті позивачу заробітної плати у вищевказаній сумі. З урахуванням вищенаведених норм, з відповідача має бути стягнутий на користь позивача середній заробіток за увесь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення в сумі грн., виходячи з такого розрахунку: 177,48 грн. (середньоденний заробіток позивача) Х 784 (кількість робочих днів за період з 15.08.2013 року по 27.09.2016 року). Оскільки відповідачем не надано спростування правильності розрахунку середньоденного заробітку позивача та розміру відшкодування середнього заробітку, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні на підставі ст.117 КЗпП України, суд знаходить також обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі - 139144,32 грн. Також, у зв'язку зі знеціненням грошових доходів громадян у зв'язку з інфляційними процесами в державі, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача компенсацiя втрати частини заробiтної плати у зв'язку з порушенням строкiв її виплати, виходячи з наступного. Статтею 34 Закону України «Про оплату працi» встановлено, що компенсацiя працiвникам втрати частини заробiтної плати у зв'язку з порушенням строкiв її виплати, проводиться вiдповiдно до iндексу зростання цiн на споживчi товари i тарифiв на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строкiв виплати заробiтної плати працiвниковi надається право на компенсацiю вiдповiдно до Закону України «Про компенсацiю громадянам втрати частини доходiв у зв'язку з порушенням строкiв їх виплати», за яким компенсацiя громадянам втрати частини доходiв у зв'язку з порушенням строкiв їх виплати провадиться у разi затримки на один i бiльше календарних мiсяцiв виплати доходiв, нарахованих громадянам за перiод, починаючи з дня набрання чинностi цим Законом. Пiд доходами в цьому Законi слiд розумiти грошовi доходи громадян, якi вони одержують на територiї України i якi не мають разового характеру, зокрема, заробiтна плата. Вiдповiдно до п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 21 лютого 2001 р. N 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п.4 Порядку). Відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі в сумі 14 677,38 грн., яка мала бути сплачена йому в серпні 2013 року (в день звільнення - 14.08.2013 року.). Станом на серпень 2016 року сума компенсації за невиплачену заборгованість по заробітній платі в серпні 2013 року розраховується за формулою: приріст індексу споживчих цін помножений на суму невиплаченого доходу поділений на 100. Розрахунок індексу споживчих цін: (множення індексів інфляції за період з вересня 2013 року по липень 2016 року ) : 1,00 (індекс вересня 2013 року) х 1,004 (індекс жовтня 2013 року) х 1,002 (індекс листопада 2013 року) х 1,005 (індекс грудня 2013року) х 1,249 (сукупний річний індекс за 2014 рік) х 1,433 (сукупний річний індекс за 2015 рік) х 1,009 (індекс січня 2016 року) х 0,996 (індекс лютого 2016 року) х 1,01 (індекс березня 2016 року) х 1,035 (індекс квітня 2016 року) х 1,001 (індекс травня 2016 року ) х 0,998 (індекс червня 2016 року) х 0,999 (індекс липня 2016 року) х 100) = 189,7 (індекс споживчих цін за період затримки). Величина приросту індексу споживчих цін складає: 189,7 - 100 = 89,7. Сума компенсації становить : 89,7 х 14677,38 / 100 = 13165,61 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення компенсація за період з жовтня 2013 року по липень 2016 року у розмірі - 13165,61 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки при подачі позову позивач згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судовий збір має бути стягнутий з відповідача на користь державі в сумі 1 669 грн. 87 коп. На підставі ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання всю суму боргу по заробітній платі , враховуючи її розмір та тривалість затримки.

Outcome: approved