Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «Акцент Банк» (далі Позивач)\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~в якій\~вказує,\~що 20\~вересня 2013\~року,\~між ним\~та [PERSON]\~(далі\~ Відповідач) було укладено кредитний договір\~ № б/н. Згідно договору Відповідач отримав кредит у\~ розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків\~ на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ "Акцент-Банк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 відсотків від суми позову. У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 01 червня 2016 року Відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 35185 гривень 64\~ копійок. Позивач просить, стягнути з\~ [PERSON],\~ на свою користь заборгованість за кредитним договором від 20 вересня 2013 року в сумі 35185 гривень\~ 64 копійок,\~ судовий збір у розмірі 1378\~ гривень та витрати повязаних з публікацією в пресі оголошення\~ про виклик відповідача в судове засідання. Представник Позивача подав клопотання про судовий розгляд справи за відсутністю представника Позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що 09 вересня 2013 року невідомі особи заволоділи його паспортом. 20 вересня 2013 року було оформлено кредит. Кредит [PERSON] не отримував. Пунктом 9 розділу\~ХІІІ\~Перехідні положення ЦПК України\~в редакції\~Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-ІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів"\~(чинний з 15.12.2017 року), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи, що призначення справи до судового розгляду здійснено за правилами\~ЦПК України\~в редакції, яка була чинною до 14 грудня 2017 року, судовий розгляд справи по суті проведено за правилами загального позовного провадження. Частинами першою, третьою\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, заслухавши Відповідача, суд дійшов наступного: Із доданих до позовної заяви матеріалів встановлено, що між сторонами була підписана анкета - заява від 20 вересня 2013 року, відповідно до якої [PERSON] приєднався до умов та правил обслуговування банківських послуг в ПАТ "Акцент-Банк". У анкеті - заяві [PERSON] вказано, що він ознайомлений і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, яку власноручно підписав. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/page.php?31, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При цьому висновок про те, що така заява разом з Умовами та Правилами становить один договір викладено в декількох Постановах ВСУ, зокрема за № 6-144цс14 від 24 вересня 2014 року. При укладанні договору сторони керувались частиною першою\~статті 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/page.php?31. Пунктом 5.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умовами інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 4.9 Умов та Правил надання банківських послуг і пункті 5.8 Правил користування платіжною карткою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Власник карткового рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.6 та 6.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Пунктом 8.6 договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень 00 копійок +5 відсотків від суми позову. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 20 вересня 2013 року, заборгованість [PERSON], станом на 01 червня 2016 року складає 35185 гривень 64 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом 3998 гривень 66 копійок; заборгованості за відсотками 26085 гривень 28 копійок; заборгованості за пенею та комісією 2950 гривень; заборгованості по судовим штрафам 2151 гривні 70 копійок. Як вбачається з п.п. 6.5, 6.6 та 6.7 витягу з Умов та Правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою, позичальник зобовязується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафта), сплатити винагороду Банку. Пунктом 9.12 вищезазначених Умов передбачено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526, частини третьої статті 549 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. За несвоєчасне виконання зобовязання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Судом встановлено, що позивачем застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобовязання у вигляді нарахованої пені та комісії у розмірі 2950 гривень та штраф відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 2151 гривні 70 копійок, проте суд вважає, що підстав для стягнення одночасно з відповідача комісії і штрафу за невиконання умов договору кредиту, не має виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені,штрафу). Відповідно до статті 549\~ЦК\~України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст. 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ \~ \~ \~ Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обовязків по погашенню кредиту. У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61\~Конституції\~України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15). З огляду на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з Відповідача штрафів у розмірі 2151 гривні 70 копійок, оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Крім того, за кредитним договором, сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по одному із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів. Відповідно до копії постанови Коростишівського ВП про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження за заявою [PERSON] закрито в зв"язку з відсутністю скаладу кримінального правопорушення. В судовому засіданні Відповідач клопотання про призначення почеркознавчої експертизи\~ та експертизи фото на паспорті не заявляв. За таких обставин, позовна заява Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 20 вересня 2013 року, станом на 01 червня 2016 року, у розмірі 33033 гривень 94 копійок, яка складається з наступного: 3998 гривень 66 копійок - заборгованість за кредитом; 26085 гривень 28 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2950 гривень - заборгованість за пенею та комісією. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються\~ у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно зі\~статті 141 ЦПК України\~з Відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial