Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 14 лютого 2016 року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, в склад якого входить земельна ділянка, площею 5,30 га., що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області і котра належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 050208, зареєстрованого за № 766. Від імені спадкодавця 18 червня 2012 року секретарем виконкому Гирявоісковецької сільської ради був посвідчений заповіт, згідно якого все належне майно спадкодавець заповіла [PERSON] та [PERSON]. При зверненні до Другої лохвицької державної нотаріальної контори по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину на належну частку вищевказаної земельної ділянки, [PERSON] було відмовлено, оскільки мається розбіжність у написанні Прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та Державному акті на право приватної власності на землю. У звязку з вищевикладеним, заявник просить суд встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ПЛ № 050208, виданий на підставі рішення 5 сесії 23 скликання Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 18 грудня 1998 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 766 на ім"я [PERSON] належав померлій 14 лютого 2016 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 315992). В судове засідання заявник не з"явився, подавши заяву про підтримання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, справу просить слухати без його участі. \~ \~ \~ \~Представник зацікавленої особи Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області на розгляд справи не зявився, проте надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі, заперечень щодо задоволення заяви не мають. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 14 лютого 2016 року померла [PERSON], дане підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 315992 від 15.02.2016 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, в склад якого входить земельна ділянка, площею 5,30 га., що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області і котра належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 050208, зареєстрованого за № 766. Від імені спадкодавця 18 червня 2012 року секретарем виконкому Гирявоісковецької сільської ради був посвідчений заповіт, згідно якого все належне майно спадкодавець заповіла [PERSON] та [PERSON]. При зверненні до Другої лохвицької державної нотаріальної контори по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину на належну частку вищевказаної земельної ділянки, [PERSON] було відмовлено, оскільки мається розбіжність у написанні Прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та Державному акті на право приватної власності на землю. Дійсно, у свідоцтві про смерть серії І-КЕ № 315992 виданому виконавчим комітетом Червонозаводської міської ради Лохвицького району 15 лютого 2016 року, актовий запис № 20 від 15 лютого 2016 року, у графі "прізвище" записано "Коденець" , у графі "ім"я" - "Лідія", у графі "по батькові" -"Іванівна". Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 050208 виданий Гирявоісковецькою сілською радою Лохвицького району 10 грудня 1999 року на ім"я "Кодинець Лідія Іванівна". Вказана розбіжність виникла у результаті технічної помилки при виготовленні Державного акту на право приватної власності на землю. Той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 050208, виданий Гирявоісковецькою сільською радою Лохвицького району 10 грудня 1999 року на ім"я "Коденець Лідії Іванівни" підтверджується довідкою Гирявоісковецької сільської ради № 295 від 19.08.2014 року, згідно якої на території Гирявоісковецької сільської ради проживала по день смерті 14.02.2016 року [PERSON], а громадянка на прізвище [PERSON] , іменем та по батькові [PERSON] на території Гирявоісковецької сільської ради не проживала. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, [PERSON] необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину на належну йому частку спадкової земельної ділянки. Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів по справі, враховуючи не заперечення зацікавленої особи у справі щодо задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, суд приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ПЛ № 050208, виданий на підставі рішення 5 сесії 23 скликання Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 18 грудня 1998 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 766 на ім"я [PERSON] належав померлій 14 лютого 2016 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 315992). У звязку з цим є підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного та

Outcome: approved