Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-авто", [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свої позовні вимоги мотивовані тим, що 10.10.2014 року близько 07 год. 00 хв. в м. Києві трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 05.11.2014 р. винною у настанні описаної ДТП визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № [NUMBER] з ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Позивач звернувся до Страхової компанії, проте ПАТ «УСК «Гарант-авто» на день подання позову не виконали своє зобов'язання щодо здійснення страхового відшкодування потерпілій особі. Вказує на те, що відповідно до Ремонтної калькуляції № 21516/5 від 24.11.2014 р., складеної Страховою компанію, вартість відновлювального ремонту автомобіля, а відтак і вартість матеріального збитку, завданого позивачу в ДТП, становить 62 735,72 грн. Листом вих. № 7539/в від 27.11.2014 р. ПАТ «УСК «Гарант-авто» повідомили позивача про те, що випадок визнано страховим і з урахуванням ліміту відповідальності до виплати підлягає 50 000,00 грн. страхового відшкодування. Винною в ДТП є [PERSON], а тому з останньої на користь позивача підлягає стягненню решта майнової шкоди, що не покривається страховою виплатою, в розмірі 12 735,72 грн. Просив стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-авто» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., а з [PERSON] на користь [PERSON] решту майнової шкоду в розмірі 12 735,72 грн. та покласти на відповідачів витрати із сплати судового збору в розмірі 627,36 грн. В подальшому представником позивача було подано до суду заяву про залишення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] решти майнової шкоди в розмірі 12 735,72 грн. - без розгляду. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача направив через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, одночасно зазначивши, що просить суд залишити позов в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] решти майнової шкоди в розмірі 12 735,72 грн. - без розгляду, в іншій частині, а саме позов до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 15.04.2016 року зазначена зава була задоволена та справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП, в частині позовних вимог до [PERSON] залишена без розгляду. Відповідач ПАТ «УСК «Гарант-авто», який повідомлений належним чином, в судове засідання уповноваженого представника не направив, причини його неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без участі представника до суду не надходило. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. 10.10.2014 року близько 07 год. 00 хв. в м. Києві трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням його власника - [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено автомобіль позивача. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 05.11.2014 р. винною у настанні ДТП 10.10.2014 р. було визнано водія [PERSON] Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів серії [NUMBER], цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-авто". Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 10.10.2014 р. звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-авто» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 19.11.2014 р. із заявою про страхове відшкодування вх. № 6777/в. Разом з тим, сума страхового відшкодування на час розгляду справи позивачу не виплачена. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Судом встановлено, що представник ПАТ «УСК «Гарант-авто» 10.10.2014 р. та 22.10.2014 р. оглядав транспортний засіб позивача, на підставі чого були складені відповідні протоколи огляду та ремонтну калькуляцію № 21516/5 від 24.11.2014 р., відповідно до якої загальна вартість ремонту автомобіля позивача склала 62 735,72 грн. Листом вих. № 7539/в від 27.11.2014 р. ПАТ «УСК «Гарант-авто» повідомили позивача про розгляд його заяви про страхове відшкодування по події, яка відбулась 10.10.2014 р., а також те, що розмір страхового відшкодування розраховано відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та складає 50 000,00 грн. (ліміт відповідальності страховика). Листом вих. № 232/в від 02.02.2015 р. ПАТ «УСК «Гарант-авто» повідомили позивача, що виплата страхового відшкодування затримується у зв'язку з погіршенням фінансового стану. Отже, та обставина, що відповідач ПАТ "УСК "Гарант-авто" не виконали взяті на себе зобов'язання за договором, зокрема, не виплатили позивачу у встановлений законом строк суму страхового відшкодування у розмірі ліміту відповідальності 50 000 грн. 00 коп. в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, а тому суд дійшов висновку про стягнення з ПАТ "УСК "Гарант-авто" на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. 00 коп. У зв'язку із задоволенням позову на підставі ст. 88 ЦПК України з ПАТ "УСК "Гарант-Авто" на користь позивача стягненню підлягає судовий збір у розмірі 500 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved