Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ИНВЕСТ" (далі - ТОВ "АВТО ИНВЕСТ") про розірвання договору та стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2018 року в м.Дніпро між ним та ТОВ "АВТО ИНВЕСТ" укладено Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №0175\\17833615, за яким сторони зобов"язались у встановлений строк укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу (надалі - основний договір) - автомобіля марки Hyundai, модель Tucson, 2014 року випуску, на умовах Попереднього договору. Відповідно до п.1.6 попереднього договору, відповідач зобов"язався передати майно у власність позивачу, а позивач зобов"язався прийняти майно та оплатити його вартість у сукупності 145160 грн. Зазначив, відповідно до п.1.5 договору, сторони зобов"язалися укласти Основний договір 01 жовтня 2018 року, за умови повного виконання позивачем п.2.1 цього Попереднього договору. На виконання умов пункту 2.1. Попереднього договору позивач здійснив оплату авансу відповідачу в сумі 145160грн., що дорівнює його повній вартості. але в порушення умов попереднього договору, відповідач за отримання грошових коштів в сумі 145160грн., основний договір не уклав та автомобіль позивачу не передав. Зазначає, що відповідно до ст10 Закону України "Про захист прав споживачів" він має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Враховуючи наведене, просить суд розірвати попередній договір №0175\\17833615 від 01 жовтня 2018 року укладений між ним та ТОВ "АВТО ИНВЕСТ" та стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 146611,60 грн. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 01 жовтня 2018 року між [PERSON] , з однієї сторони, який є покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТО ИНВЕСТ", яке є продавцем, було укладено Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №0175\\17833615, відповідно до умов якого сторони відповідно до ст.635 ЦК України зобов"язалися у встановлений договором строк укласти Договір купівлі-продажу транспортного засобу (Основний договір) на умовах, що встановлені у цьому Попередньому договорі (а.с.6-9). Як вбачається з п. 1.2 Попереднього договору Транспортний засіб (майно) Продавець зобов"язався придбати у третіх осіб для його відчуження Покупцеві за Основним договором, та який являтиметься предметом Основного договору, мав наступні ідентифікаційні ознаки: марка Hyundai, модель Tucson, рік випуску 2014 року, інші характеристики: колір чорний, комплектація 2,0 АТ Express, знижка 5%, комплект зимньої резини (4 шт). Пункт 2.1. Попереднього договору передбачає порядок оплати, зокрема, на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення Основного договору в момент укладення цього Попереднього договору покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти в розмірі 145160 грн., а продавець своїм підписом під цим Попереднім договором підтверджує отримання таких коштів. Зазначена сума розцінюється сторонами як аванс за Основним договором, а при оформленні Основного договору вартість майна, що підлягає сплаті покупцем, буде зменшена на суму, сплачену за цим Попереднім договором (п.2.2. Попереднього договору). Пунктом 1.6. Попереднього договору встановлено, що істотною умовою Основного договору є те, що продавець зобов`язується передати майно у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти майно та оплатити його вартість у сукупності 145160 грн. Право власності на майно переходить покупцю з моменту сплати повної вартості майна на підставі Основного договору. Майно передається продавцю з моменту сплати повної вартості майна, зазначеної в цьому Попередньому договору, після укладення Основного договору, якщо сторони не домовляться про інше при укладенні Основного договору. Відповідно до п.1.8. Попереднього договору, він вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до моменту укладення Основного договору. 01 жовтня 2018 року, згідно з квитанцією № 17833615 позивач [PERSON] сплатив на користь відповідача ТОВ "АВТО ИНВЕСТ" платіж у сумі 145160 грн., у призначенні платежу якого вказано, що це - сплата згідно попереднього договору купівлі-продажу т/з №0175 від 01.10.2018 р. (а.с.12). Крім того, позивач поніс витрати за обслуговування переказу грошових коштів в сумі 1451 грн., що підтверджується квитанцією №17833616 (а.с.11). До теперішнього часу основний договір купівлі-продажу не укладений. Однак, пунктом 1.5. попереднього договору передбачено, що "сторони зобов`язуються укласти основний договір 01.10.2018 року за умови повного виконання п.2.1. цього Попереднього договору. Якщо на зазначену вище дату Майно не буде придбано Продавцем з метою його відчуження Покупцеві, то Сторони визначили, що Основний договір буде укладено на 5-й день після придбання Продавцем Майна, про що останній зобов`язується повідомити Покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення Основного договору сторони визначили 31 грудня 2019 року." Відповідно до частини 1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до частини 1 ст.539 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 3 ст.635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановлений попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Статтею 651 ЦК України установлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частиною першою ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів"передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як вбачається з умов попереднього договору кінцевим терміном укладення Основного договору сторони визначили 31.12.2019 року, тобто термін для укладення Основного договору, який визначено сторонами на день розгляду справи не закінчився. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що на день розгляду справи Продавець необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору у визначений сторонами термін чи допустив порушення визначені ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки зобов`язання сторін за попереднім договором не припинилося, підстави для стягнення сплачених у рахунок авансу коштів за придбання майна у сумі 145160грн. відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав не доведеності порушення умов попереднього договору відповідачем на день ухвалення рішення судом. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed