Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

В березні 2016р. Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - ХНУВС) звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що останній проходив службу в органах внутрішніх справ України з 30.08.2010р. по 08.02.2016р. 30.08.2010р. [PERSON] був зарахований курсантом першого курсу університету, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєнням звання «рядовий міліції». Між відповідачем, ХНУВС та УМВС України в Миколаївській області було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, умовами якого передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених п. 3 Договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Відповідно до п.3.2. Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. За наказом ХНУВС №32о/с від 28.02.2014р. відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Миколаївській області для подальшого проходження служби. 08 лютого 2016р. наказом ГУ НП в Миколаївській області за №21 о/с [PERSON] було звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил України відповідно до п.7 ч.1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію" (за власним бажанням). Зважаючи на те, що на курсанта [PERSON] за період навчання фактично витрачалися бюджетні кошти, а відповідач порушив вимоги взятих на себе зобов'язань, позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування витрат пов'язаних з утриманням за період навчання у розмірі 42175, 22 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача, в судове засідання не з'явився надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 52 розділу другого книги п'ятої ЦК України, ЗУ "Про освіту" та Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого Постановою КМУ, від 01.03.2007 р. № 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ", тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та зарахований курсантом першого курсу до навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання за спеціальністю "правознавство" Харківського національного університету внутрішніх справ, з виплатою грошового утримання, з 30.08.2010р., з присвоєнням спеціального звання: «рядовий міліції», що підтверджується копією наказу ХНУВС від 10.08.2010 року № 403 о/с. 01.09.2010 р. між ХНУВС, УМВС України в Миколаївській області та відповідачем [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі-Договір) (а.с. 7-8). Відповідно до п.2 вказаного Договору ХНУВС був зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця, тобто відповідача, згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, створити умови для навчання Особи та розробити програми для успішного проходження нею практики і стажування в підрозділах Замовника, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, та ін. Згідно з пп. 2.3.5 даного Договору [PERSON] був зобов'язаний після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений і відпрацювати не менше трьох років. Підпунктом 2.3.6 Договору передбачено, що особа, тобто відповідач, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. За наказом ХНУВС №32о/с від 28.02.2014р. відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Миколаївській області для подальшого проходження служби. 08 лютого 2016р. наказом ГУ НП в Миколаївській області за №21 о/с [PERSON] було звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил України відповідно до п.7 ч.1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію" (за власним бажанням). Згідно розрахунку вартість утримання курсанта [PERSON] за період навчання з 30.08.2010р. по 28.02.2014р. складає 42175,22 грн., що включає в себе грошове забезпечення - 10116,23 грн., продовольче забезпечення по 06.02.2014 р. - 16644,66 грн., речове забезпечення - 4002,94 грн., вартість житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв - 11411,39 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 19.02.2014р. Суд вважає, що у зв'язку з недотриманням відповідачем договірних зобов'язань, останній зобов'язаний здійснити відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням у ХНУВС в розмірі 42175,22 грн. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином, між сторонами мали місце зобов'язання на підставі договору про підготовку фахівця в Університеті, що в силу визначеного статтею 629 ЦК України принципу обов'язковості договору, є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦПК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах визначається Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого Постановою КМУ, від 01.03.2007 р. № 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ". (далі-Порядок) Зокрема, відп овідно до п.3 ч.1 даного Порядку, відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ має місце у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Таким чином, оскільки відповідачем не дотримано договірних зобов'язань з ХНУВС та УМВС України в Миколаївській області, відповідач має відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням його у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Підпунктами 2.3.6 та 3.1 договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно п.6 Порядку у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до довідки-розрахунку витрат пов'язаних з утриманням курсанта за період навчання відповідача в ХНУВС з 30.08.2010 р. по 28.02.2014 р., фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі становлять 42175,22 грн. Таким чином, враховуючи наявність у відповідача перед позивачем заборгованості, що підтверджується матеріалами справи, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б вказували на неправомірність звернення позивача з вимогою про стягнення з відповідача даних коштів, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви.

Outcome: approved