Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, САТ "Турбівське" про визнання права власності по спадщині за законом на земельну ділянку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. [INFO] року помер його батько [PERSON], який спадщину після смерті матері (своєї дружини) прийняв, так як був зареєстрований та проживав з нею. Рішенням Липовецького районного суду йому, [PERSON], було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яким він скористався, проте при оформленні спадщини було відмовлено державним нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки заявником не було пред'явлено документа на земельну частку (пай), яка розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області після смерті [PERSON], оскільки заявником нотаріусу не було пред'явлено документа на земельну частку (пай). Ураховуючи те, що іншого порядку, поміж судового не передбачено у разі відмови нотаріуса в оформленні спадкового майна, тому позивач просив суд визнати за ним право власності по спадщині за законом на земельну ділянку частку (пай), розміром 3,6287 га, вартістю 73774 грн., яка розташована на території Приборівської селищної ради Липовецького району Вінницької області та належала покійній [PERSON], спадщину після якої прийняв покійний [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, в заяві, що направлена в адресу суду вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача - Сільськогосподарського акціонерного товариства «Турбівське» в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи до суду за наявності поважних причин чи розгляду справи у його відсутності не направив. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За наведених обставин, суд неявку представника САТ "Турбівське" визнає неповажною, а тому не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та, за даних обставин, розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши усі зібрані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступних висновків. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Книгою Шостою „Спадкове право" Цивільного кодексу України 2004 року, оскільки спадщина відкрилась після 1 січня 2004 року. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка приходилась матір'ю позивачеві у справі, на що вказує свідоцтво про смерть та свідоцтво про народження. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадкового майна увійшло право на земельну частку пай, на що вказує повідомлення Відділу Держземагенства в Липовецькому районі від 17.06.2013 року згідно якого констатовано, що за даними матеріалів «Технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадян САТ «Турбівське» на території Турбівської селищної, Приборівської, Костянтинівської та Брицької сільської ради», розроблених Державним підприємством «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та затверджених розпорядженням голови Липовецької райдержадміністрації № 272 від 30 вересня 2008 року, запроектовано для передачі в приватну власність працівнику САТ «Турбівське» [PERSON] земельна ділянка за номером [NUMBER] площею 3,6287 га. Вартість земельної ділянки станом на 01.01.2013 року (з врахуванням Коефіцієнта 1,756 відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011р. №1185 та коефіцієнта індексації - 3,2) становить 73774.53 гривень. В зв'язку із смертю гр. [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Факт належності права [PERSON] на земельну частку (пай) підтверджується також: протоколом зборів працівників і пенсіонерів САТ "Турбівське" від 23.05.2005 року та списком працівників і пенсіонерів, що мають право на земельну ділянку (пай) на території САТ "Турбівське", відповідно до яких констатовано, що [PERSON] має право на земельну частку (пай), розмір 3,6287 га., вартістю 73774,53 грн.; технічною документацією по паюванню земель САТ "Турбівське" на території Турбівської селищної ради згідно якої така частка (пай) визначена згідно викопіювання. На виконання роз'яснень п.24 постанови ПВС України за №7 від 30.05.2008 року судом було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON]. Згідно отриманої інформації було з'ясовано, що Спадкова справа до майна померлої [INFO] року в Липовецькій державній нотаріальній конторі не заведена. Однак із здобутих матеріалів справи, судом з'ясовано, що чоловік померлої [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інших осіб не встановлено, відтак у розумінні норм ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, у шість місяців він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 ст.1268 ЦК України, передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [INFO] року [PERSON] помер, на що вказує свідоцтво про смерть. Як убачається із матеріалів Спадкової справи до майна померлого, своїм правом на прийняття спадщини скористався син померлого - позивач у справі [PERSON] шляхом визначення йому за рішенням суду від 18.03.2014 року додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька. Інші спадкоємці згідно матеріалів Спадкової справи - відсутні, отже позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлого батька. Однак при оформленні спадщини позивачеві було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на земельну ділянку, оскільки заявником не було пред'явлено документу на земельну частку (пай) на території САТ "Турбівське" Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області на ім'я померлих [PERSON] та [PERSON]. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Статтею 1216, 1218 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтю 2 Закону України від 05.06.2003, № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до ст.. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.23 ППВСУ №7 від 30.05.2008 року). 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п.3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета даного спору, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, а тому його порушені права щодо реалізації спадкових прав на земельну частку (пай) підлягають захисту судом шляхом визнання права на земельну частку (пай), відтак позовні вимоги слід задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial