Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зобов'язання виконати умови договору іпотеки №13/08/I-MБ-18 від 06 серпня 2008 року та вчинити певні дії, а саме: зареєструвати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 5623410100:03:001:0171) призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,606 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06 серпня 2008 року. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки №13/08/І-МБ-18, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу за реєстровим №3038 та додатковий договір №1 від 27 серпня 2008 року до договору іпотеки №13/08/І-МБ-18 посвідчений приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3395, предметом якого є нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 169.1 кв. м та земельна ділянка (кадастровий номер 5623410100:03:001:0171). Відповідно до п.3.3.14. договору іпотеки відповідач зобов'язався виготовити державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не пізніше 06 листопада 2008 року. Позивач неодноразово звертався з листами до відповідача з пропозицією виконати умови кредитного договору та договору іпотеки. Однак відповідач продовжує ігнорувати вимоги позивача, та не виконує взяті на себе зобов'язання. Якщо відповідач не зареєструє в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 5623410100:03:001:0171) то позивач втратить значну частину забезпечення кредитного зобов'язання, що в свою чергу приведе до неможливості виконати умови кредитного договору в повному обсязі. Представник позивача Панас В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, покликаючись на обставини викладені у позовній заяві. Просив суд позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, вказуючи, що позовні вимоги позивача безпідставні у зв'язку з тим, що вини його довірителя [PERSON] у не виконанні зобов'язання покладеного на нього договором іпотеки від 06 серпня 2008 року не має, адже при укладені даного договору (п.2.1.) представник банку забрав собі первинні документи на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5623410100:03:001:0171, які необхідні при переоформлені даної земельної ділянки на нього та виготовлені державного акту, окрім того зазначив, що в договорі іпотеки зазначено, що [PERSON] зобов'язується виготовити на себе державний акт на землю, а не зареєструвати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, право власності на земельну ділянку, як на даний час звучить позовна вимога позивача. Крім того рахує, що позивач пропустив термін звернення до суду у зв'язку з чим просив суд, відмовити в задоволені позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомляв. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 06 серпня 2008 року між ВАТ АБ "Украгазбанк" (на даний час ПАТ АБ "Украгазбанк") та [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №13/08/К-МБ-18 було укладено договір іпотеки №13/08/І-МБ-18 (без оформлення заставної), посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу за реєстровим №3038. Відповідно до розділу II предмет вказаного договору іпотеки якого є житловий будинок, загальною площею 169.1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу 06.08.2008 року, бланк по реєстру №3031, зареєстрованого в реєстрі правочинів за №3064307 (п.2.1.) та земельна ділянка (кадастровий номер 5623410100:03:001:0171) призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,606 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить іпотекодавцю на Договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу 06.08.2008 року, бланк по реєстру №3032, зареєстрованого в реєстрі правочинів за №3064392 (п.2.2.). Згідно п.3.3.14. договору іпотеки [PERSON] зобов'язався зареєструвати право власності на нерухоме майно в Комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації та надати банку витяг з реєстру права власності на нерухоме майно не пізніше 05 вересня 2008 року, виготовити державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не пізніше 06 листопада 2008 року. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі з договорів або інших правочинів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Встановлено, що відповідач не виконав належним чином зобов'язання передбачені п.3.3.14. договору іпотеки №13/08/І-МБ-18 від 06 серпня 2008 року, а саме не виготовив державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер 56234110100:03:001:0171), яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,606 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний факт сторонами не вході розгляду справи не оспорювався. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи представника відповідача з приводу того, що під час укладення договору іпотеки №13/08/І-МБ-18 від 06 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3038, представником ПАТ АБ "Украгазбанк" у [PERSON] було відібрано оригінали документів, а саме: договір купівлі продажу земельної ділянки, укладений 06 серпня 2008 року та державний акт на земельну ділянку, виданий на ім'я [PERSON], що не дало змоги відповідачу виконати покладені на нього зобов'язання. Також не було представлено суду підтверджуючих документів на обґрунтування доводів з приводу даного заперечення. На момент укладення договору іпотеки №13/08/І-МБ-18 від 06 серпня 2008 року діяла ч.1 ст. 126 ЗК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" (за N 3613-VI) від 07 липня 2011 р., з 1 січня 2013 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 126 ЗК України, відповідно до яких передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно п.2 ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном. Вказаним законом передбачено, що право власності на земельну ділянку, при її формуванні, посвідчується свідоцтвом про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно . За таких обставин вимоги ПАТ АБ "Украгазбанк" є обґрунтованими. Разом з тим, суд враховує, що в ході судового розгляду справи представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності до позовних вимог позивача і відмову з цих підстав у задоволенні позову. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесенням ним рішення. Згідно із ст. 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність у три роки для звернення особи до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається із договору іпотеки від 06 серпня 2008 року строк виконання зобов'язання по виготовленню державного акту на право приватної власності на земельну ділянку встановлено до 06 листопада 2008 року. Тобто, позивач мав звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів до 06 листопада 2011 року. Згідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником позивача Панасом В.С. не наведено жодних поважних причин пропущення строку позовної давності, тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за спливом позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed