Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Арсеналець - 22", Київської міської ради, 3-особа: Приватний нотаріус КМНО [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] помер його батько, якому на праві власності, належала спірна квартира. Після його смерті він звернувся з відповідною заявою до Приватного нотаріуса КМНО [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки належним чином правовстановлюючі документи на спірну квартиру померлим оформлені не були, а тому він вимушений звертатись до суду з вказаним позовом. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі, визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON], тому що саме на позивача був померлим оформлений заповіт. Представник Київської міської ради повторно до суду не з'явився, про розгляд справи рада повідомлена належним чином про що свідчать поштові повідомлення, надійшла заява в якій рада просить суд розглядати справу у відсутності їх представника (а.с.22, 31, 33-35). Представник Житлово-будівельного кооперативу "Арсеналець - 22" повторно до суду не з'явився, про розгляд справи кооператив повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.24, 32). Приватний нотаріус КМНО [PERSON] до суду повторно не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштове повідомлення (а.с.23, 37). За таких обставин суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представників відповідачів - Київської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу "Арсеналець - 22" та третьої особи - Приватного нотаріуса КМНО [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними у повному обсязі та підлягають задоволенню судом з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], позивач по справі, народився [INFO], його батьком зазначений померлий [PERSON] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] у віці 83 роки (а.с.9). Як вбачається з копій заповіту від 04.05.2007 року, [PERSON] заповів належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] - позивачу по справі (а.с.10, 11). Згідно ордеру на житлове приміщення від 24.04.1984 року [PERSON] було надано спірну трикімнатну квартиру [ADDRESS] на сім'ю з 3 осіб - він, дружина та син - позивач по справі (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про власність" (діючого на момент виникнення правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески за квартиру, вона включається до складу спадщини. Як вбачається з довідки Житлово-будівельного кооперативу "Арсеналець - 22", померлий [PERSON] являвся членом кооперативу та власником спірної трикімнатної квартири [ADDRESS], паєнакопичення у розмірі 5.000,31 крб. виплачено 09.12.1991 року у повному обсязі, а відповідно померлий [PERSON], як член житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески за квартиру, фактично набув право власності на спірну квартиру, а відтак квартира [ADDRESS] входить до складу спадщини після його смерті (а.с.16, 17). Згідно вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. [INFO] помер [PERSON] після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як вбачається з копії спадкової справи, [PERSON] 04.05.2007 року було складено заповіт, посвідчений Приватним нотаріусом КМНО [PERSON] на належну йому на праві власності спірну квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON]- позивача по справі, спадкоємицею [PERSON] - дружиною померлого, подано заяву про відмову від обов'язкової частки у спадщині (а.с.38-63). Згідно вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] 19.09.2013 року звернувся з відповідною заявою Приватного нотаріуса КМНО [PERSON] про прийняття спадщини (а.с.38). Як вбачається з відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.61). Згідно Постанови Приватного нотаріуса КМНО [PERSON], видати свідоцтво про право на спадщину за законом після виповнення шестимісячного строку на квартиру [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] не є можливим у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого на квартиру (а.с.63). Таким чином [PERSON] прийняв спадщину, вступив в володіння спадковим майном, а тому має право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON]. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню судом у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved