Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він є власником нежитлового приміщення - сараю, що розташований за адресою: вул. Садова, 18, с. Ничипорівка, Яготинський район, Київська область, та виробничого будинку - телятника, що розташований за адресою: вул. Садова, 18/1, с. Ничипорівка, Яготинський район, Київська область. Дані нежитлові будівлі розташовані на земельній ділянці площею 1,8144 га. Згідно листа відділу Держземагенства в Яготинському районі Київської області № 29-1016-0.2-625/2-15 від 23 березня 2015 року та наданої копії договору оренди йому стало відомо, що вказана земельна ділянка на підставі розпорядження Яготинської районної державної адміністрації в Київській області № 678 від 19 жовтня 2011 року була передана в оренду ТОВ "Агрістейт". Посилаючись на те, що він є власником двох нежитлових будівель, що розташовані на земельній ділянці, право користування якою належить орендарю ТОВ "Агрістейт", у зв'язку з чим він не може в повному обсязі здійснювати своє право власності на будівлі, просив скасувати розпорядження Яготинської районної державної адміністрації в Київській області № 678 від 19 жовтня 2011 року, визнати договір оренди земельної ділянки, плошею 27,9743 га, кадастровий номер 3225584200:01:003:0067, укладений між ТОВ "Агрістейт" та Яготинською районною державною адміністрацією Київської області 31 травня 2012 року недійсним, скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 27,9743 га, кадастровий номер 3225584200:01:003:0067, переданої в оренду ТОВ "Агрістейст", виключити запис з Державного реєстру договорів оренди землі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та, уточнивши, пояснив, зокрема, що розпорядження Яготинської РДА №678 від 19 жовтня 2011 року слід визнати недійсним та скасувати в частині передачі в оренду ТОВ «Агрістейт» земельної ділянки, площею 27,9743, кадастровий номер 3225584200:01:003:0067, оскільки саме на цій земельній ділянці розташовані належні [PERSON] споруди. Представник ТОВ «Агрістейт» у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не наведено обгрунтувань своїх позицій, не надано суду належних та допустимих доказів, не доведено їх переконливість, а також не доведено обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог. Разом із тим, представник ТОВ «Агрістейт» погодився з тим, що належне позивачу нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 27,9743 га, яка перебуває в оренді у ТОВ «Агрістейт», однак позивач має намір взяти в оренду земельну ділянку площею 2 га, а тому договір оренди земельної ділянки площею 27,9743 га слід визнати недійсним в частині. Нерухоме майно, належне позивачу, належало колишньому розпайованому КПС, на час укладення договору оренди [PERSON] вже користувався нерухомим майном. ТОВ "Агрістейт" не є правонаступником КСП. Під час виготовлення технічної документації для укладення договору оренди проектна організація не виїжджала на місце, а тому і виникла ситуація, що належне позивачу майно розташоване на земельній ділянці, яку орендує ТОВ «Агрістейт». Представник Яготинської РДА у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши доводи представника позивача, представника ТОВ «Агрістейт», вивчивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення - сараю, що розташований за адресою: вул. Садова, 18, с. Ничипорівка, Яготинський район, Київська область, та виробничого будинку - телятника, що розташований за адресою: вул. Садова, 18/1, с. Ничипорівка, Яготинський район, Київська область, рік побудови 1967 (а.с. 5, 6, 7, 8). Відповідно до наказу Держземагенства в Яготинському районі Київської області [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності (а.с. 9). Як вбачається з листа ФОП [PERSON] під час проведення робіт по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] було виявлено технічну помилку, а саме: накладка двох земельних ділянок: земельної ділянки ТОВ "Агрістейт" та земельної ділянки, яка відводиться в оренду [PERSON] (а.с. 10). Таке накладення земельних ділянок підтверджується і схемою розташування земельних ділянок (а.с. 11). Земельна ділянка, площею 27,9743, кадастровий номер 3225584200:01:003:0067, на якій знаходиться належне [PERSON] нерухоме майно, призначена для ведення товарного сільськогоподарського виробництва, розташована по вул. Садова, 18, за межами населеного пункту в адміністративних межах Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області, перебуває у строковому платному користування на підставі договору оренди від 31 травня 2012 року у ТОВ «Агрістейт» (а.с. 14-15). Однак відповідно до п. 3 вказаного договору оренди на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Аналіз змісту норм ст. 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість (правова позиція, висловлена в постанові ВСУ від 11 лютого 2015 року у справі №6-2цс15). Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, передаючи на підставі розпорядження №678 від 19 жовтня 2011 року в оренду ТОВ «Агрістейт» земельну ділянку, площею 27,9743, кадастровий номер 3225584200:01:003:0067, і зазначаючи у п. 3 вказаного договору оренди про те, що на земельній ділянці відсутні обєкти нерухомого майна, Яготинська РДА порушила вимоги ст. 120 ЗК України, оскільки на вказаній земельній ділянці розміщувалось належне [PERSON] нерухоме майно, що не оспорювалось у судовому засіданні і представником ТОВ «Агрістейт», який пояснив, що на час укладення договору оренди [PERSON] вже користувався нерухомим майном, а проектна організація, яка виготовляла технічну документацію для укладення договору оренди, на місце не виїжджала, а отже вказане розпорядження в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (договору оренди землі) і передачі в оренду ТОВ «Агрістейт» земельної ділянки, площею 27,9743, кадастровий номер 3225584200:01:003:0067, є недійсним і підлягає скасуванню, а оспорюваний договір оренди від 31 травня 2012 року слід визнати недійсними, так як він не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України. Разом із тим відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, вирішуючи позовні вимоги, суд може покласти обовязок вчинити певну дію на відповідача, проте заявляючи позовні вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки та виключення запису із Державного реєстру, позивач не зазначив, на кого суд має покладати такий обов`язок, а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо доводів представника ТОВ «Агрістейт» про те, що належне позивачу нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 27,9743 га, яка перебуває в оренді у ТОВ «Агрістейт», однак позивач має намір взяти в оренду земельну ділянку площею 2 га, а тому договір оренди земельною ділянки площею 27,9743 га слід визнати недійсним в частині, а саме: в частині земельної ділянки площею 2 га, то суд позбавлений можливості визнати договір оренди частково недійсним, оскільки у разі виокремлення із земельної ділянки площею 27,9743 га земельної ділянки площею 2 га, кожна земельна ділянка має отримати самостійний кадастровий номер.

Outcome: partial