Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 22 грудня 2008 року відповідач отримала у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500,00 грн. на платіжну картку з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши заяву, відповідач тим самим погодилася на те, що разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою така заява складає між нею та банком договір. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього строку сторони не проінформують один одного про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань по своєчасній сплаті кредиту станом на 31 липня 2015 року у неї виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 3795,42 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] не зявилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] була повідомлена належним чином. Представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] не зявився в судове засідання, однак скерував до суду письмове заперечення на вищевказаний позов, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того, представник відповідача у вищевказаному запереченні зазначив, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що станом на 22 грудня 2008 року діяли саме такі Умови надання споживчого кредиту, які приєднані до позовної заяви, оскільки вони не містять підпису відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 22 грудня 2008 року відповідач [PERSON] звернулася до закритого акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк із заявою позичальника (а.с.8) про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 2,5 % на місяць на запропонованих банком Умовах і правилах надання банківських послуг (а.с.9-14). Пунктом 3.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Пунктом 3.12 Умов та правил надання банківських послуг та заявою позичальника передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 30,00 % на рік. Пунктом 6.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено сплату позичальником комісії. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків платежів по будьякому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього строку сторони не проінформують один одного про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (а.с.19), ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22 грудня 2008 року позичальника [PERSON] станом на 31 липня 2015 року (а.с.6-7), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком Приватбанк становить: 245,24 грн. заборгованості за кредитом, 1202,35 грн. заборгованості по відсотках, 1929,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, 250,00 грн. штрафу (фіксована частина), 168,83 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості), а всього - 3795,42 грн. (245,24 + 1202,35 + 1929,00 + 250,00 + 168,83 = 3795,42). Разом з тим, представник відповідача у своїх запереченнях покликається на те, що банк не надав належних та допустимих доказів про те, що на час підписання кредитного договору 22 грудня 2008 року діяли саме такі Умови та правила надання банківських послуг, що приєднані до позовної заяви, оскільки вони не містять підпису відповідача. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У матеріалах справи містяться Умови та правила надання банківських послуг, які відповідачем [PERSON] не підписані (а.с.9-14). Водночас у заяві позичальника від 22 грудня 2008 року (а.с.8) до умов надання кредиту включено: кредитний ліміт у сумі 500,00 грн., базову відсоткову ставку за кредитом 2,5 % на місяць на залишок заборгованості. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови та правила надання банківських послуг в редакції, що передбачає право банку нараховувати пеню та комісію (п.6.5 вищевказаних Умов) та штраф за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову (п.8.6 вищевказаних Умов). Доказів того, що саме ці Умови були надані [PERSON] для ознайомлення при укладанні кредитного договору, позивачем суду не надано. Таким чином, на думку суду, Умови та правила надання банківських послуг, надані банком при зверненні із позовом до суду, не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки не підписані сторонами. На вищевказані обставини звертає увагу судів Верховний Суд України у своїх правових висновках, викладених у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-240цс14 та від 10 червня 2015 року у справі № 6-698цс15. З огляду на викладене суд вважає, що вимоги щодо пені та комісії, які просить стягнути позивач з відповідача за розрахунками, наданими банком, не підлягають до задоволення. Однак у вищевказаній заяві позичальника від 22 грудня 2008 року, яка є підписана [PERSON], зазначено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний буде сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5 % від суми позову. А тому суд приходить до висновку, що вимога банку в частині сплати штрафу є підставною. Таким чином з відповідача, на думку суду, слід стягнути в користь позивача 1769,97 грн., де 245,24 грн. заборгованість за кредитом, 1202,35 грн. заборгованість по відсотках, 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 72,38 грн. штраф (5% відсотків від суми заборгованості: (245,24 + 1202,35) х 5% = 72,38). Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення в з відповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує їх в користь позивача в розмірі 1218,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial