Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, який мотивує тим, що 18.11.2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" та відповідачем було укладено договір позики , відповідно до якого остання отримала кошти в сумі 3500 грн шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника, терміном користування 20 діб, тобто до 08.12.2020 року включно. За користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом, а у разі неповернення кредиту - 3,9% за кожний день користування кредитом до моменту фактичного повернення коштів. 08.12.2020 строк платежу по договору закінчився, однак відповідач зобов"язання не виконала. 23.06.2020 між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт капітал" було укладено договір про відступлення права вимоги №23-06/20 у тому числі і за договором укладеним з [PERSON] . Згідно розрахунку позивача борг відповіача становить 32090,53 грн, з яких 2933,0 грн заборгованість на основну суму боргу, 28939, 91 грн - заборгованість за відсотками, 217,62 грн - інфляційні збитки згідно ст. 625 ЦК України, який позивач просить стягнути. Крім того, позивач здійснив витрати на правничу допомогу в сумі 20000 грн та 2270 грн сплатив судового збору, які також просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 29.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження та визначено відповідачу строк для надання відзиву на позов. 11.10.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву у відповідності до якого відповідач не погоджується з розрахунком боргу, зазначаючи, що заборгованість по тілу кредиту вказана позивачем не вірно, останній не мав права здійснювати нарахування відсотків за користування коштами після закінчення терміну дії договору, посилаючись на правову позицію ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Також вказує про невірний розмір нарахованих інфляційних втрат, оскільки борг складає 1124,0 грн, а не 2933,0 грн. та про відсутність доказів порушених прав позивача. Просить у позові відмовити та стягнути з позивача витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн. 04.11.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач про незгоду з твердженнями відповідача щодо нарахування відсотків за користування кредитом, оскільки їх розмір та порядок нарахування передбачений кредитним договором, а тому посилання на постанову ВП ВС є безпідставним. 16.11.2021 на адресу суду надійшло заперечення відповідача в якому зазначається про безпідставність вимог позивача, посилаючись на висновки ВП ВС. В судове засідання представник позивача не з"явився, в позові просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач та його представник в судове засідання не з"явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини. 18.11.2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" та [PERSON] було укладено договір позики №3135913406-21311 на підставі якого шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача було перераховано позивачем 3500 грн, строком користування 20 діб, тобто до 08.12.2020 року включно.Позичальник зобов"язувався здійснити повернення суми кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом одноразовим платежем в розмір 4860 грн шляхом зарахування власних коштів на рахунок товариства не пізніше 08.12.2020 року (а.с. 8-23)23.06.2020 між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та позивачем укладено договір відступлення права вимоги №23-06/20, згідно якого новому кредитору відступлено право вимоги до боржників за договорами позики (а.с. 41-48, 33-37, 38-40) За наданими позивачем розрахунками заборгованість відповідача за кредитним договором від 18.11.2020 становить 32090,53 грн (а.с. 24-31) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ст. 509,510 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У відповідності до ст. ст. 512, 513, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами факт отримання відповідачем кредиту на підставі договору позики від 18.11.2020 року укладеного між Дремлюгою та ТОВ "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс". Також відповідачем, як вбачається з відзиву, визнається обставина не виконання обов"язку по погашенню заборгованості в повному обсязі, оскільки остання зазначає, що її борг становить 1124,0 грн і саме з цієї суми розраховує інфляційні втрати. Проте, на момент укладення договору відступлення права вимоги від 23.06.2020 року боргові зобов"язання по договору позики від 18.11.2020 року ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору. Включення [PERSON] до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 23.06.2020 року є безпідставним. Належних доказів, які б свідчили, що до позивача перейшло право вимоги за договором позики від 18.11.2020 року , останнім не надано. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні не доведено порушення прав позивача щодо повернення кредитних коштів, що є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Разом з тим матеріали справи не містять доказів про оплату відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн., яку остання просить стягнути з позивача, а тому підстав для відшкодування таких витрат суд не вбачає.

Outcome: dismissed