Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

25\~липня 2019\~року позивач\~звернувся до\~Березнегуватського районного\~суду Миколаївської\~області до\~відповідача з\~відповідним позовом,\~в якому\~зазначив,\~що 16 березня 2015 року відповідач заявою про приєднання до публічного договору № NKN0А!0000649565 надав згоду на приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу на умовах, визначених публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ "Автокредит Плюс". Публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті затверджено порядок отримання послуг фінансового лізингу від ТОВ "Автокредит Плюс", відповідно до якого отримання послуг фінансового лізингу є публічною пропозицією ТОВ "Автокредит Плюс" укласти договір фінансового лізингу. Договір фінансового лізингу укладається шляхом приєднання лізингоодержувача до публічного договору. Приєднання лізингоодержувача до публічного договору здійснюється через підписання ним заяви про приєднання до публічного договору. Публічний договір та заява про приєднання до публічного договору становлять договір фінансового лізингу. Відповідно до умов договору фінансового лізингу відповідач 17 квітня 2015 року отримав від ТОВ "Автокредит плюс" у платне користування автомобіль марки Toyota, модель Prado, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип універсал, державний реєстраційний номер [NUMBER] та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів. Відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 24 червня 2019 року в нього виникла заборгованість в сумі 460 797,83 грн., яку позивач просив стягнути на його користь та витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 911,97 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням, заяви про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів\~справи вбачається,\~що 16\~березня 2015\~відповідач заявою про приєднання до публічного договору № NKN0А!0000649565 надав згоду на приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу на умовах, визначених публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті компанії (а.с.6). Публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ "Автокредит Плюс" затверджено порядок отримання послуг фінансового лізингу від ТОВ "Автокредит Плюс", відповідно до якого отримання послуг фінансового лізингу є публічною пропозицією ТОВ "Автокредит Плюс" укласти договір фінансового лізингу. Договір фінансового лізингу укладається шляхом приєднання лізингоодержувача до публічного договору. Приєднання лізингоодержувача до публічного договору здійснюється через підписання ним заяви про приєднання до публічного договору. Публічний договір та заява про приєднання до публічного договору становлять договір фінансового лізингу. Відповідно до п.14.3 Заяви про приєднання, щомісяця в період сплати лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 10 020,00 грн. та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що пов`язані з виконання договору, та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточний місяць. Згідно з п.9.2 Договору у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань передбачених статтями 6.2.1, 6.2.2 та 6.2.4 Договору, щодо сплати відсотків за користування предметом лізингу, комісії за проведення щомісячного моніторингу предмета лізингу, комісії за надання предмету лізингу та відшкодувань вартості предмету лізингу, у тому числі зобов`язань передбачених статтею 9.10 лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочки. Відповідно до п.9.3 Договору у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань передбачених статтею 6.2.3 цього Договору, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочки (а.с.12-17). У відповідності до заяви строк лізингу встановлено 60 місяців з моменту підписання додатку №2 (Графік лізингових платежів). У додатку №2 до договору фінансового лізингу визначено графік сплати щомісячних лізингових платежів та їх складові - відшкодування частини вартості предмета лізингу, відсотки за користування предметом лізингу, комісія за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу та загальний платіж (а.с.8). Позивач належним чином виконав своє зобов`язання за договором фінансового лізингу та передав у платне користування відповідачу обумовлений договором предмет лізингу. Так, 17 квітня 2015 року відповідач отримав від ТОВ "Автокредит плюс" у платне користування автомобіль марки Toyota, модель Prado, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип універсал, державний реєстраційний номер [NUMBER] , про що свідчить акт приймання-передачі, який був підписаний сторонами без зауважень (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , зазначений автомобіль належить на праві власності ТОВ "Автокредит плюс" (а.с.9). Однак, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом, а тому станом на 24 червня 2019 року йому нараховано заборгованість за вказаним договором в розмірі 460 797,83 грн., з яких: 144 093,83 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 20 897,00 грн. - заборгованість за простроченою комісією; 295 807,00 грн. - заборгованість за нарахованою пенею (а.с.5, 36-37). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по договору фінансового лізингу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст.625\~ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічні норми містяться в ч.2 ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг". У відповідності до ч.2 ст.6\~Закону України\~"Про\~фінансовий лізинг"істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п.3, ч.2 ст.11, ч.1 ст.16\~Закону України\~"Про\~фінансовий лізинг" встановлено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. У зв`язку з порушенням умов договору фінансового лізингу відповідачем, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 144 093,83 грн. та заборгованість за простроченою комісією в розмірі 20 897,00 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача пені, суд виходить із того, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зі справи вбачається, що розмір збитків позивача складає 164 990,83 грн. які складаються із заборгованості за простроченими відсотками та простроченої комісії. За такого суд дійшов висновку про зменшення розміру неустойки до розміру збитків, а тому з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 164 990,83 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial