Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ПП - фізичної особи [PERSON] про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів. Обґрунтовує свої позовні вимоги, тим, що він 29 січня 2013 року уклав з відповідачем договір, згідно якого відповідач зобов'язався доставити й передати у власність товар, а саме, шафу три дверну, комод, дзеркало та дві тумби, загальна сума замовлення 6230,00 грн., він по договору сплатив відповідачу 5300,00 грн. В зазначений термін відповідач умови договору не виконав, а саме товар, зазначений в договорі не поставив. Незважаючи на неодноразові звернення, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, грошові кошти, які взяв в оплату товару не повернув. У зв'язку з чим, він був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Просить захистити його права як споживача, розірвати договір, стягнути з відповідача сплачені ним по договору грошові кошти. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на зазначені обставини. Просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі, стягнути з відповідача в примусовому порядку суму 5300,00 грн. ПП [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, заперечень на позов, будь-яких клопотань та документів не надав. У зв'язку із чим, суд вважає за можливе розглянути дану справу в судовому засіданні за його відсутності за наявними в справі доказами із прийняттям заочного рішення в порядку глави VIII ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, оцінивши надані докази, перевіривши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 29 січня 2013 року уклав з відповідачем ПП [PERSON] договір б/н купівлі-продажу, згідно з умовами якого відповідач зобов'язався доставити й передати у власність позивачу товар згідно Специфікації, а саме шафу три дверну (двері матове скло), комод "Поліна", дзеркало "Ретро" та дві біля ліжкові тумби, всі меблі повинні бути кольору - "дуб молочний". Термін виконання умов договору: 30 робочий день з моменту оплати замовлення. на час розгляду справи товар, вказаний в договорі [PERSON] не поставлений, грошові кошти, сплачені в якості передоплати не повернуті. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: « 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктами 13, 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» також визначено, що належна якість роботи або послуги - властивість роботи або послуги, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно - правових актах і нормативних документах. Слід зазначити, що застосування стандартів чи їх окремих положень є обов'язковим для суб'єктів господарювання, якщо на стандарт є посилання в нормативно-правових актах. Пунктом 16 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що термін «нормативний документ» застосовується у значенні, визначеному Законом України «Про стандартизацію». Відповідно до ст. 1 цього Закону нормативний документ, це документ, який установлює правила, загальні принципи чи характеристики різних видів діяльності або їх результатів. Цей термін охоплює такі поняття як «стандарт», «кодекс усталеної практики» та, «технічні умови». Статтею 11 Закону України «Про стандартизацію» визначено, що стандарти застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах. Частина 2 цієї статті є спеціальною нормою, яка визначає, що стандарти застосовуються на добровільній основі, за винятком випадків, коли застосування цих стандартів вимагають технічні регламенти. В свою чергу розкриття поняття «технічні регламенти» міститься в Законі України «Про підтвердження відповідності» (ст. 1), відповідно до якого технічний регламент - це закон України або нормативно-правовий акт, прийнятий Кабінетом Міністрів України, у якому визначено характеристики продукції або пов'язані з нею процеси чи способи виробництва, а також вимоги до послуг, включаючи відповідні положення, дотримання яких обов'язкове. Таким чином, пункт 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо належної якості роботи або послуги слід розуміти, як властивість роботи або послуги, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії роботи або послуги у законах України або нормативно-правових актах, прийнятих Кабінетом Міністрів України, і стандартах. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. 665 Цивільного кодексу України, разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Нормами ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України, передбачено, що, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно норм ст. 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Судом в судовому засіданні встановлено, що відповідач не поставив товар, передбачений умовами договору, не повернув кошти, які були ним отримані в якості оплати вищевказаного товару. При таких обставинах суд вважає, що вимоги про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу є обґрунтованими. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позовна підлягає задоволенню. Вищезазначений договір купівлі-продажу слід розірвати. Стягнути з ПП [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 5300,00 грн., сплачені ним за зазначеним договором. Судові витрати по справі слід покласти на ПП [PERSON] у відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved