Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 53156 від 21.05.2021 про стягнення з останнього на користь відповідача боргу у розмірі 28569,31 грн. Крім того, просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач мотивує свої вимоги тим, що нею не укладались кредитні договори з їх нотаріальним посвідченням, а виконавчий напис нотаріуса № 53156 від 21.05.2021 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, в частині встановлення безспірності розміру заборгованості, та взагалі її існування (вчиняючи виконавчий напис, третя особа, приватний нотаріус Остапенко Є.М., не отримував від позивача чи відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними). 26.07.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. відкрите виконавче провадження № 66276614 з виконання зазначеного виконавчого напису приватного нотаріуса. Рух справи 09.08.2021 до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшла зазначена позовна заява. 13.08.2021 ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова справу передано за підсудністю до Іванківського районного суду Київської області. 10.09.2021 до Іванківського районного суду Київської області справа надійшла та була розподілена судді Слободян Н.П. 15.09.2021 у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, задоволено клопотання про витребування доказів та заяву про забезпечення позову. Підготовче судове засідання призначене на 07.10.2021. 07.10.2021 підготовче судове засідання закрите. Справа призначена до розгляд уна 05.11.2021. 18.10.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у якому позовні вимоги не визнали, просили справу розглянути без їх участі. Позиції сторін Позивач в судове засідання не з`явився. Про день і час розгляду справи повідомлено вчасно, належним чином. 07.10.2021 надіслала до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути без її участі. Відповідач, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», скористалося процесуальним правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, в якому повідомив, що позовну заяву [PERSON] вважає безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідач вважає, що ним виконано вимоги п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу КМНО Остапенку Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 21 травня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 53156, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 28569,31 грн. не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною. Як вбачається зі змісту виконавчого напису, вчиненого 21 травня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 53156, правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "Ідея Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору № 12/89 відступлення прав вимоги від 02 грудня 2020 року, тобто строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 02 грудня 2020 року по 02 грудня 2023 року, а отже твердження позивача є помилковим щодо пропуску вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., адже право вимоги виникло у відповідача 02 грудня 2020 року і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 21 травня 2021 року минуло менше трьох років. Просили розгляд справи провести без участі їх представника та відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки. В судове засідання представник відповідача не з`явився. Про день і час розгляду справи повідомлено вчасно, належним чином. Третя особа, приватний нотаріус Остапенко Є.М., у судове засідання не з`явився, не скористався процесуальним правом подачі письмового відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк. Згідно з повернутим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення одержувачу Остапенку Є.М. воно не вручене, повернуто 23.09.2021 відправнику із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, 11.10.2021 повернуто відправнику з тієї ж причини повідомлення про розгляд справи на 05.11.2021. Третя особа, приватний виконавець Коваль В.О., у судове засідання не з`явився, не скористався процесуальним правом подачі письмового відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення одержувачу Ковалю В.О. воно вручене 27.09.2021 особисто. Крім того, 11.10.2021 Ковалю В.О. вручено особисто повідомлення про розгляд справи на 05.11.2021. Судом встановлено, що станом на 05.11.2021 року ухвала Іванківського районного суду Київської області від 15.09.2021 року в частині витребування доказів не виконана, як і не надійшли повідомлення про неможливість подати докази, витребувані судом. Встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 53156 від 21.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» боргу у розмірі 28569,31 грн. Виконавчий напис вчинено на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, за яким звернуто стягнення з [PERSON] , невиплачених в строк грошових коштів на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому акціонерним товариством «Ідея Банк», на підставі договору факторингу №12/89 від 02.02.2020, відступлено право вимоги за кредитним договором № Z75.00616.003592231 від 25.01.2018, укладеного між акціонерн6им товариством «Ідея Банк» та [PERSON] . Стягнення проводиться за період з 02.12.2020 року по 30.04.2021 року. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 28569,31 грн., в тому числі: 12176,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2808,54 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 13534,47 грн. - заборгованість по комісіям, 50,0 грн. - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом. 26.07.2021 на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. відкрите виконавче провадження № 66276614 з його виконання. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості. Представник відповідача у своєму відзиві на позовну заяву повідомив, що вважає, що ним виконано вимоги, передбачені п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу КМНО Остапенку Є.М. вичерпний перелік документів для вивчення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Ч.1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Тобто, на день постановлення виконавчого напису 21.05.2021, чинна редакція Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року в частині Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (п.2) передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, укладення якого заперечує. Крім того, суд звертає увагу на те, що зазначена вище постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 мотивована тим, що зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не враховують положень п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з яким, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, законодавець забезпечує право боржника на захист його інтересів шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, у пункті 2 Переліку відсутня вимога про надання нотаріусу документів, які б підтверджували повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення, що безперечно є порушенням прав боржника. Водночас, доповнений Постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати «односторонній» розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення, , що згідно Постанови суду є порушенням вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». За таких обставин нотаріус не може здійснювати захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються. Тобто, у разі відсутності заперечень боржника, вимога кредитора-заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, відтак, ним не виконані вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Відповідачем не надано суду для огляду та оцінки доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі, а, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки вона не визнається позивачем, відсутні докази отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи викладене, суд вважає, що під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити, зазначивши у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості та її розміру. Така ж правова позиція ВП ВС викладена у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16ц, від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 та від 15.01.2020 у справі №305/2082/14ц та ін. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Ст. 13 закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених ним позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. А тому, вирішуючи вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд враховує, що останній вчинений не на підставі нотаріального посвідченого договору, а зазначені в ньому суми боргу не є безспірними. Задоволення позову у цій частині не перешкоджає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернутися за стягненням зазначеної суми у судовому порядку. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в сумі 908 грн.+454 грн.=1362 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved