Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

02 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів, вказуючи, що заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 05 лютого 2014 року з нього утримуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, з 12 грудня 2013 року, до повноліття дитини. Після стягнення аліментів матеріальне становище позивача змінилося, так як заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 05 лютого 2014 року з позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30 червня 2015 року, до повноліття дитини. Вказав, що 31 грудня 2014 року він був звільнений з роботи та з того часу не може працевлаштуватися через масове безробіття у регіоні та загальну ситуацію в Донецькій області та у країні, у теперішній час не має доходу, проживає за рахунок близьких родичів-пенсіонерів. Через звільнення та відсутність заробітку у позивача утворилася заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], розмір якої станом на 01 вересня 2015 року склав 5667, 50 грн. У зв*язку зі зміною матеріального стану і кількості утриманців, просив суд зменшити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей, що стягнуті вище вказаними судовими рішеннями, з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів доходу (заробітку) але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 5667,50 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с 43). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, пояснив, що у теперішній час у позивача склалося скрутне матеріальне становище, що викликано збільшенням числа утриманців та відсутністю доходу, він не у змозі сплачувати аліменти на утримання дітей за рішеннями суду у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, а так само виплатити заборгованість згідно розрахунку державного виконавця у розмірі 5667,50 грн. Просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення (а.с. 27-29, 32), вказуючи, що не визнає позов у повному обсязі, оскільки позивачем на її думку не надано доказів погіршення матеріального стану, він є працездатним, не страждає на хронічні захворювання, не перебуває на обліку у центрі зайнятості населення як безробітний, дружина від другого шлюбу позивача отримує соціальну допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на даний час друга дитина позивача не потребує додаткових витрат. Вважає, що позивач повинен виконувати свої обов*язки по відношенню до дитини від першого шлюбу та діти не можуть опинитися у нерівних умовах. Зазначила, що навіть ті аліменти, що сплачував позивач, не були достатніми для повного забезпечення дитини, з 01 січня 2015 року аліменти позивач на її користь не сплачував. Крім того, її дитина часто хворіє, у 2013 році перенесла операцію на серці, з кожним роком збільшуються витрати на її харчування, одяг, взуття, при цьому, позивач участі у додаткових витратах, в тому числі на лікування дитини, не приймає. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 38, 42). З*ясувавши думку сторін, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] 14 липня 2012 року зареєстрували шлюб (а.с. 9), який було розірвано заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 27 лютого 2014 року, що набрало законної сили 12 березня 2014 року (а.с. 7). З [PERSON] заочним рішенням Костянтинівського міського суду Донецької області від 05 лютого 2014 року на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 10), у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не меншому, ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, справа № 233/8962/13-ц (а.с. 11). Згідно довідки державного виконавця ВДВС Костянтинівського МРУЮ (а.с. 13), за виконавчим листом № 233/8962 від 05 лютого 2014 року борг станом на 31 грудня 2014 року відсутній (відмітка з бухгалтерії МВ УМВС), борг станом на 01 вересня 2015 року складає 5667,50 грн. 11 жовтня 2014 року було зареєстровано шлюб позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON], актовий запис №320 (а.с. 5), від якого вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 червня 2015 року до повноліття дитини,справа № 233/3756/15-ц (а.с. 8). Відповідно до копії довідки КП "Служба єдиного замовника" від 15 червня 2015 року (а.с. 44) позивач [PERSON] (а.с. 3-4) зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України від 28 жовтня 2015 року (а.с. 45), в період часу з 01 січня по 30 червня 2015 року [PERSON] отримував дохід: - 1 кв. 2015 року - 1200 грн. заробітна плата, інша інформація про доходи відсутня. Як вбачається з копії трудової книжки (а.с. 47-48), [PERSON] грудня 2014 року звільнений з органів внутрішніх справ України; записи про наступне працевлаштування відсутні, що також вбачається з довідки КП "Служба єдиного замовника" від 28 вересня 2015 року, виданої позивачу у справі в тому, що він на час її видачі ніде не працює. (а.с. 12). Відповідно до довідки № 03/4234 від 26 жовтня 2015 року (а.с. 46), [PERSON] у період часу з 01 січня по 02 жовтня 2015 року не перебував на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості як безробітний і допомогу по безробіттю не отримував. Згідно довідки про стан здоров*я дитини (а.с. 31), [PERSON], 15 листопада 2012 року, перебуває під наглядом у Краснолиманському центрі первинної медико-санітарної допомоги з липня 2015 року, перебуває у групі "ЧТХ", у 2013 році - операція закриття відкритого артеріального протоку, з народження страждала на дисбіоз кишківника та рахіт. Відповідно до довідки відділу освіти Краснолиманської міської ради №534 від 16 жовтня 2015 року (а.с. 35) відповідачка [PERSON] працює в ОШ №5, її дохід з 01 квітня по 30 вересня 2015 року склав - 1755,59 грн. у вересні 2015 року. Згідно довідки КП «Служба єдиного замовника» від 16 листопада 2015 року (а.с. 53) відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], до її складу сім*ї входять три особи, в тому числі, малолітній син [PERSON], [INFO], що зареєстрований за цією ж адресою. Як вбачається з копії довідки Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 19 листопада 2015 року (а.с. 54), відповідачка [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Костянтинівської міської ради та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини, розмір якої у період квітня-листопада 2015 року склав 860 грн., щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ч.1 ст.182 СК Кодексу зазначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Крім того, максимальній розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень представника позивача, на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на користь відповідачки [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], він був офіційно працевлаштований, мав постійний дохід, інших непрацездатних осіб, яких за законом він повинен утримувати, не мав. У подальшому у позивача змінився сімейний стан, в 2015 році народилась друга дитина - син [PERSON], на утримання якого з позивача стягнуто аліменти судовим рішенням від 27 липня 2015 року, у зв*язку з чим змінився і матеріальний стан, оскільки збільшилося коло утриманців. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність даний час підстав для зменшення розміру аліментів, що стягнуті з позивача відповідними судовими рішеннями, та позов [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Доводи відповідачки [PERSON] про те, що розмір аліментів, стягнутих на її користь з позивача зменшенню не підлягає, оскільки позивач не бере участі у несенні додаткових витрат на дитину та її у вихованні, суд до уваги не бере, так як відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В той же час, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, яка утворилася за виконавчим листом № 233/8962 від 05 лютого 2014 року станом на 01 вересня 2015 року в розмірі 5667,50 грн., задоволенню не підлягають, оскільки розрахунок заборгованості здійснений державним виконавцем на підставі виконавчого документа, виданого судом, у встановленому законом порядку, правомірність чого позивачем не оспорюється. Доказів у підтвердження того, що така заборгованість виникла у зв'язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення, позивачем суду не надано.

Outcome: partial