Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до СТОВ "Богодухівське" (далі - відповідач) про стягнення упущеної вигоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8687 га, розташованої на території Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Згідно договору оренди землі від 21 січня 2013 року дана земельна ділянка перебувала в оренді СТОВ "Богодухівське". Рішенням Чорнобаївського районного суду від 23 листопада 2018 року зазначений договір було визнано недійсним та скасовано державну реєстрацію. Проте, незважаючи на рішення суду, відповідач користувався земельною ділянкою аж до збору врожаю влітку 2019 року, тим самим порушив права позивача, адже останній не мав доступу до земельної ділянки Позивач вважає, що такими діями відповідача йому було завдано збитків у вигляді упущеної вигоди, адже він міг би використовувати земельну ділянку самостійно та отримати прибуток в сумі 32361,00 грн. У зв`язку з цим позивач просив позов задовольнити. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній позовні вимоги не визнав. Пояснив, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. Позивачем не доведено факт, що відповідач протиправно чинив будь-які дії, які були б спрямовані на недопущення позивача до користування його земельною ділянкою та те, що останній не користувався своєю земельною ділянкою після набрання законної сили рішення Чорнобаївського районного суду від 23 листопада 2018 року. Щодо позиції позивача про збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 32261,00 грн, відповідач зазначив, що спеціальними нормами у сфері землекористування визначений порядок визначення розміру шкоди, завданої внаслідок тимчасового невикористання власником земельної ділянки, яким передбачена спеціальна процедура - проведення розрахунків спеціально утвореним уповноваженим органом із використанням певних методик. Позивачем на підтвердження розміру завданих з вини відповідача збитків надано відповіді управління статистики у Золотоніському районі про середню урожайність станом на 1 жовтня 2019 року, та самостійно визначений розмір упущеної вигоди, а відтак належних та допустимих доказів розміру завданої з вини відповідача шкоди, позивачем не надано. У зв`язку з чим просив в позові відмовити. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Позивач пояснив, що межові знаки його ділянки зникли, він вважає, що СТОВ "Богодухівське" умисно знищили їх, а тому він не мав можливості користуватися своєю земельною ділянкою. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав викладених у відзиві. Пояснила, що з листопада 2018 року, після рішення суду, відповідач не користувався земельною ділянкою позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 травня 2014 року позивач після смерті матері - [PERSON] успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8687 га, кадастровий номер 7125180400:04:000:0733, розташовану на території Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 7). Право власності позивача на вказану земельну ділянку також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 травня 2014 року №21916174 (а.с. 8). Право оренди земельної ділянки зареєстровано 26 листопада 2014 року на підставі договору оренди землі від 21 січня 2013 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 21 лютого 2019 року № 157092290 (а.с. 9). Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2018 року визнано недійсним договір оренди землі від 21 січня 2013 року та скасовано державну реєстрацію право оренди земельної ділянки (а.с. 27-28). Статтею 34 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Таким чином у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті не отримані доходи, які б могли бути реально отримані власником ділянки якби йому не чинилися перешкоди. Відповідно до ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють, зокрема, юридичні особи, які використовують земельні ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а тому саме ним визначається розмір збитків власникам землі та землекористувачам. Так, у відповідності до п. 1 вказаного Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. В якості належних та допустимих доказів упущеної вигоди надаються докази, які свідчать про реальні наміри власника обробити свою ділянку - проведення закупівлі посівного матеріалу, укладення договорів на обробіток ділянки для висадження закупного посівного матеріалу або наявність у власника техніки для самостійного обробітку своєї земельної ділянки та інші аналогічні дії власника, які свідчать про підготовку до самостійного використання ділянки. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи не є абстрактними, а реально були б ним отримані в разі використання земельної ділянки. Позивач має довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Наявність лише теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку не є підставою для його стягнення. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з елементів цивільна відповідальність не настає. Позивачем при зверненні в суд з позовом не було надано доказів про намір власного використання землі під певні сільськогосподарські культури, зокрема під посів кукурудзи, по якій зроблено розрахунок збитків. Не надано доказів і на закупівлю посівного матеріалу, які можуть бути підтверджені лише письмовими доказами, договорами на обробіток земельної ділянки (орання, посіву та збирання посівного матеріалу), а також на внесення добрив та інших робіт, які необхідні для вирощування сільськогосподарських культур. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що саме йому було спричинено збитки у виді упущеної вигоди в розмірі 32361,00 грн., а тому відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed