Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

13.11.2007 між АКБ "ТАС - Комерцбанк " та [PERSON] укладено кредитний договір № 0307/1107/88-592 відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 30000 доларів США ( а.с. 6-9). Також 13.11.2007 укладено між банком з [PERSON] іпотечний договір № 0307/1107/88-592-Z-1, предметом якого виступає квартира [ADDRESS] (а.с. 10-13). 28.11.2012 між ПАТ "Сведбанк", яке є правонаступником усіх прав та обов'язків АКБ "ТАС- Комерцбанк" та ТОВ "Факторингова компанія"Вектор Плюс" укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги за зобов'язаннями [PERSON] за кредитним договором № 0307/1107/88-592 від 13.11.2007 (а.с. 14-20, 21). Відповідно до договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», останнє набуло право вимоги за іпотечним договором № 0307/1107/88-592-Z-1 від 13.11.2007 укладеним між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] (а.с. 22-23, 24). За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, станом на 26.10.2016, на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки: квартиру [ADDRESS], накладено арешт постановами Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції №46534003 від 17.02.2015, № 33403248 від 13.07.2012 та Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції №115204 від 04.04.2011 (а.с. 25-27). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Тому право іпотеки (застави) виникло в ВАТ «Сведбанк» та відповідно у ТОВ «ФК «Вектор Плюс» після укладання вищевказаного договору іпотеки та до винесення державними виконавцями зазначених вище постанов про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до частини 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-IV, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до роз'яснення п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003 вимога інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладення арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких, на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Постановами Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції №46534003 від 17.02.2015, № 33403248 від 13.07.2012 та Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції №115204 від 04.04.2011 про накладення арешту на майно боржника [PERSON] якими накладено арешт на нерухоме майно, і в тому числі квартиру [ADDRESS] у виконавчому провадженні позбавляє можливості позивача задовольнити його законне право. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що арешти накладені постановами державних виконавців Центрально-Міського та Дзержинського відділів державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, підлягають зняттю, оскільки державна виконавча служба не має правових підстав для звернення на майно, окрім цього своїми діями позбавляє можливості позивача ТОВ «ФК «Вектор Плюс» задовольнити його законне право. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4800 грн. в рахунок відшкодування судового збору, в зв'язку з повним задоволенням позовних вимог (а.с. 5).

Outcome: approved