Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2002343962 від 17.01.2013 року в розмірі 25104 грн.. 21 коп. та судові витрати в сумі 1378,00 грн., посилаючись на те, що за вказаним договором відповідачу був наданий кредит, але відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, заборгованості не сплачує. Позивач звернувся з письмовою вимогою - попередженням щодо повернення суми заборгованості, але жодних дій з боку відповідача вчинено не було. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованості, то позивач змушений звернутися до суду. Просить позов задоволити. Представник позивача надіслав клопотання в якому просить слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав повністю. Просить позов задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не прибув та не повідомив суду про причини своєї неявки та не заперечив проти позову і з приводу мотивів його заявлення, а тому суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" належить задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов'язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З копії договору про надання споживчого кредиту № 2002343962 від 17.01.2013 року та додатку до нього (а.с. 6-10) вбачається, що такий був укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та гр. [PERSON] (відповідачем), та згідно умов якого, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» надав відповідачу кредит в розмірі 23600,00 грн. терміном на 36 місяців з кінцевим терміном повернення 17 січня 2016 року. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі та Додатком № 1, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач свої обов'язки за договором не виконує, заборгованості згідно умов вказаного договору не сплачує. Згідно розрахунку заборгованості відповідач станом на 19.02.2016 року за кредитним договором № 2002343962 від 17.01.2013 року заборгував позивачу 25104 грн.. 21 коп., з яких: - 16648,73 грн. - заборгованість по тілу кредиту; - 1858,20 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам; - 6597,28 грн. - заборгованість по комісії за розрахункове обслуговування. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З копії Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року та витягу з додатку 1 до реєстру боржників до договору факторингу № 22/12/14/3 від 22 грудня 2014 року вбачається, що Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 2002343962 від 17.01.2013 року. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову, відповідно до Платіжного доручення № 878 від 25.02.2016 року. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ТзОВ "ОТП Факторинг Україна". У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст.. 197 ч.2 ЦПК України не здійснюється.

Outcome: approved