Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

25 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ДП № 018996 від 30 вересня 2004 року. 02 березня 2009 року між позивачем та фермерським господарством «Сім вітрів» було укладено договір оренди земельної ділянки № 73 терміном на 5 років на земельну ділянку площею 2.540 га на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області. А потім до даного договору оренди землі була укладена між [PERSON] та ФГ «Сім вітрів» додаткова угода від 01.03.2013 року, де термін договору становив 10 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди та був визначений кадастровий номер земельної ділянки: 1225255000-02-003-0133. Таким чином, термін дії договору продовжувався до 2023 року. Потім, позивачу стало достовірно відомо 03 жовтня 2014 року, без будь-якої його згоди, ФГ "Сім вітрів" передало земельну ділянку в суборенду СТОВ "Оріон" на строк до 1 вересня 2023 року, згідно Договору суборенди земельної ділянки від 3 жовтня 2014 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 жовтня 2014 року. Відповідно до даного договору суборенди Орендар зобовязується передати суборендареві земельні ділянки у кількості 147, загальною площею 1091,3 га, які розташовані на території Софіївської селищної ради Софіївського району у строкове платне володіння і користування без зміни цільового призначення, а суборендар зобовязується прийняти і використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства. Підставою для передачі орендарем земельної ділянки в суборенду є узгодження цього питання в договорі оренди або письмова згода орендодавця - згідно норм ст.8 Закону України"Про оренду землі", Тобто, волевиявлення майбутнього суборендодавця щодо укладен ня договору суборенди реалізується лише шляхом отримання письмової згоди орендодавця. Тому були грубо порушені умови договору оренди та чинне законодавство, укладення відповідачем договору суборенди та передача суборендарю земельної ділянки для обробітку з припиненням безпосереднього використання орендованої земельної ділянки орендарем виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без письмове погодження з орендодавцем. В договорі, укладеному між позивачем та ФГ "Сім вітрів" не передбачено право можливість передачі земельної ділянки в суборенду, отже відсутнє власника вільне волевиявлення як орендодавця, при укладенні договору суборенди. Оскільки ФГ "Сім вітрів" господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки не здійснювало, а передало орендовану земель, ділянку іншій юридичній особі без згоди власника, то такими діями відповідач порушив права орендодавця, що є підставою для розірвання договору оренди, тому є всі законні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки № 73 від 2 березня 2009 року, укладеного між позивачем та ФГ "Сім вітрів". Починаючи з 3 жовтня 2014 року ФГ «Сім вітрів» не використовувало мою земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та фактично передало права користування нею без згоди власника іншим особам, а саме ТОВ "Оріон", з якими позивач ніякі договірних відносин я не мав. З огляду на викладене, відповідач, порушуючи норми закону, фактично передав третій особі земельну ділянку, яка належить позивачу без його згоди, тобто, відбулася суборенда земельної ділянки, при цьому, зміна умов договору оренди в письмовій формі за взаємною згодою сторін не проводилася, в зв'язку з чим даний договір оренди земельної ділянки просить суд розірвати, оскільки цей договір не відповідає ч.3 ст.203 ЦК України про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином, сам факт укладення договору суборенди порушив його право на вільне розпорядження своїм майном, та відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України договір суборенди являється нікчемним, так-як він укладений з порушенням ч.6 ст.93 ЗК України та ст. 8 ЗУ "Про оренду землі" , а додаткова угода до договору оренди також є нікчемною. Просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки № 73 від 02 березня 2009 року, укладений між ним і фермерським господарством «Сім вітрів», визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки, укладений між фермерським господарством «Сім вітрів» і сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Оріон» від 3 жовтня 2014 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 жовтня 2014 року з скасуванням запису про державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача ФГ «Сім вітрів» належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи не надавав. \~\~\~\~ Представник відповідача [PERSON] з питань державної реєстрації Софіївської районної\~ адміністрації, належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи не надавав . \~\~\~\~\~ Представник третьої особи - СТОВ "Оріон"\~ належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, заяв про розгляд справи без його участі не надав. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Софіївському районі надав заяву про розгляд справи без його участі . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви представника позивача та позивача, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов\~ підлягає задоволенню із наступних підстав: Згідно із ч. 3 ст.10, ч. ч. 1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON], є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ДП № 018996 від 30 вересня 2004 року (а.с. 4). 2 березня 2009 року між власником земельної ділянки та ФГ «Сім вітрів» було укладено договір оренди земельної ділянки № 73. Відповідно до якого власник земельної ділянки надає ,а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору 5 років (а.с. 5). Договір зареєстрований у Софіївському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040913300612 (а.с. 6 на звороті). 01 березня 2013 року було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки ,згідно якої сторони виклали у наступній редакції п. 8 Договору: договір укладений терміном на 10 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди. Після закінчення договору оренди Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк . У цьому разі орендар повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію; п. 9 Договору: щорічна орендна плата вноситься Орендарем в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 2029,25 грн. у грошовому виразі. Орендар за бажанням Орендодавця ,надав орендну плату в натуральній формі в виді: товарного зерна, фуражного зерна, соняшника та інше. Орендар за заявою орендодавця безкоштовно надає послуги з обробітку присадибних ділянок (городів) та надає допомогу на ритуальні послуги у випадку його смерті у сумі 500 грн.; п. 40 договору: перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни або розірвання договору. Дана додаткова угода підписана сторонами ,та зареєстрована у Реєстраційній службі Софіївського РУЮ Дніпропетровської області від 19.11.2013 року (а.с. 10). 03 жовтня 2014 року було укладено між ФГ « Сім вітрів» в особі голови [PERSON] та ТОВ «Оріон в особі директора [PERSON] договір суборенди земельних ділянок. Відповідно до якого Орендар зобовязується передати суборендареві земельні ділянки у кількості 147, загальною площею 1091,3 га, які розташовані на території Софіївської селищної ради Софіївського району у строкове платне володіння і користування без зміни цільового призначення, а суборендар зобовязується прийняти і використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства (а.с. 11-12). Даний договір зареєстрований у Софіївському районному управлінні юстиції в Дніпропетровській області від 25.10.2014 року за № 16746727 відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 42-43). Згоди на укладення договору суборенди між ФГ «Сім вітрів» та ФГ «Оріон» позивачем [PERSON] не надавалось, дана обставина підтверджена поясненнями наданими у судовому засіданні учасниками процесу та доданими справи доказами, що вказує на порушення умов договору. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно\~\~до умов договору. Відповідно до оспорюваного договору встановлено, що передача в суборенду забороняється, також дане положення договору відповідає чинному законодавству в якому виникли вказані правовідносини. \~Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються законодавством України щодо оренди землі. Зокрема, відповідно до ст.ст.8,\~31 Закону України «Про оренду землі», орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Згідно з ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України «Про оренду землі» припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за статтею 32 Закону України «Про оренду землі». Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 12 лютого 2014 року (справа № 6161 цс 13). Крім того, відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.09.2016 року рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON], до Фермерського господарства «Сім вітрів», треті особи: [PERSON] з питань державної реєстрації Софіївської районної\~ адміністрації, [PERSON] Держгеокадастру в Софіївському районі Дніпропетровської області, СТОВ «Оріон» ,про розірвання договору оренди земельної ділянки, залишено без змін (а.с.39-41). За правилами\~ст.24 Закону України «Про оренду землі»\~орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Таким чином судом дійсно встановлено, що укладення договору суборенди без надання згоди на це власника земельної ділянки є порушення умов договору та відповідно приписів законодавства, тому внаслідок чого даний договір підлягає розірванню, та задоволенню предявлених позовних вимог позивача. \~ На підставі ст.ст. 526 ЦК України, ст.ст. 8, 24, 25, 30, 32 ЗУ «Про оренду землі», та

Outcome: approved