Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] , уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду заподіяну майну в сумі 19136 грн.; матеріальну шкоду заподіяну здоров`ю в сумі 6205 грн.; витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди в сумі 1102 грн. та моральну шкоду в сумі 310,25 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що вироком Конотопського міськрайонного суду від 14.05.2019 р. [PERSON] визнано винним за ст.286 ч.1 КК України. Встановлено, що 26.10.2018 р. о 14.15 год. останній, керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ 21099" д.н. [NUMBER] по вул.Батуринській в м.Конотопі в напрямку вул.Бр.Лузанів в м.Конотопі, зупинився на узбіччі в районі буд.№9, був неуважний, не простежив за дорожньою обстановкою, не впевнився у безпечності руху, здійснюючи маневр розвороту порушив п.10.1 ПДР України, а саме не надав переваги в русі мотоциклу "YIBEN YB150Т-15" д.н. [NUMBER] під його керуванням, що рухався у попутному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів. Він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Володільцем автомобіля є [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 19.08.2011 Конотопським ВРЕР УДАІ УМВС України. Відповідно до полісу №АМ/7749174 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, укладеного 31.08.2018 р. з ПАТ "Страхова група "ТАС" автомобіль ВАЗ 21099 д.н. [NUMBER] забезпечений страховим відшкодуванням з 11.09.2018 р. до 10.09.2019 р. Ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю складає 200 тис.грн., майну - 100 тис. грн., франшиза визначена в сумі 950 грн. У період з 26.10.2018 р. по 14.12.2018 р. включно перебував на амбулаторному лікуванні та лікуванні в домашніх умовах 50 календарних днів. За час лікування витрачено комплекс медичних препаратів на суму 813,33 грн. Виходячи з часу лікування 50 календарних днів мінімальний розмір страхового відшкодування становить 6205 грн. Крім того, за власні кошти був змушений здійснити оцінку завданих матеріальних збитків за пошкоджений транспортний засіб, яка склала 20086 грн., вартість оцінки 1000 грн. та телеграми запрошення на оцінку транспортного засобу 102 грн. Крім того, злочинними діями [PERSON] йому спричинена моральна шкода, яка полягає в сильних душевних стражданнях, негативних переживаннях, спогадах, тривоги, важкості виконання повсякденних обов`язків, фіксованості уваги на проблемі одужання та реабілітації, порушення сну, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. 30.10.2018 р. звернувся до ПАТ "Страхова група "ТАС" з повідомленням про страховий випадок, однак товариство в порушення ст.34 Закону України "про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ухилилась від належного за законом порядку вирішення страхового випадку. Навіть під час розгляду справи у суді 08.02.2019 р. страхова компанія не надіслала свою відповідь або пояснення. 14.05.2019 р. його позовну заяву залишено без розгляду. Після набуття вироком законної сили, звернувся до ПАТ "Страхова група "ТАС", однак отримав відмову у виплаті страхового відшкодування внаслідок ДТП, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивач [PERSON] позов підтримав та просять його задовольнити, фактично пославшись на викладені в позові обставини. Представник відповідача ПАТ "Страхова група "ТАС" в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з"явилися, кожен окремо, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Судом встановлено, що вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. від 14.05.2019 р. [PERSON] засуджено за ст.286 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 250 н.м.д.г., що становить 4250 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік (а.с.9), який ухвалою Сумського апеляційного суду залишено без змін (а.с.10-11). Відповідно до полісу ПАТ "Страхова група "ТАС" АМ/7749174 від 31.08.2018 р. обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] у ПАТ СГ "ТАС" застраховано автомобіль ВАЗ 21099 д.н. [NUMBER] (а.с.14). Згідно відповіді Страхової групи ТАС від 20.12.2019 р. встановлено, що 30.10.2018 р. [PERSON] звернувся з повідомленням про ДТП, яка сталася 26.10.2018 р., 29.11.2018 р. надав заяву на виплату страхового відшкодування. Згідно ст.37.1.4 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров"ю або життю потерпілого, з момента скоєння ДТП. У зв"язку з чим, ним було перевищено термін подачі заяви про страхове відшкодування тому немає правових підстав для виплати страхового відшкодування та відмовило у виплаті (а.с.38, 128-129). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону "Про страхування"). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст.980 ЦК України). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов"язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. (Правова позиція Великої Палати ВС України викладена у справі №755/18006/15ц). Згідно п.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Зі змісту ст.28 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до п.37.1.4 ст.37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; В судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 26.10.2018 р., позивач звертався до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування 28.11.2019 р., на що отримав відмову про перевищення терміну подачі заяви про страхове відшкодування (а.с.38). Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно було відмовлено позивачу у відшкодованні шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, оскільки пропущено річний термін звернення. Тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди заподіяної майну в сумі 19136 грн. та витрат на проведення оцінки матеріальної шкоди в сумі 1102 грн. не підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди заподіяної здоров"ю та моральної, то вони підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.23 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ст.24 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" п.24.1 у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. 24.2. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. 24.3. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Зі змісту ст.26-1 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Судом встановлено, що [PERSON] на лікування витратив 813,33 грн. (а.с.29-30). Перебував на лікуванні у КЗ "Конотопської центральної районної лікарні ім.ак.М.Давидова з 26.10.2018 року по 14.12.2018 року (а.с.34, 37), тобто 50 календарних днів. Оскільки сума документально підтверджених витрат на лікування позивача менша ніж мінімальний розмір, визначений Законом, тому страховик повинен здійснити відшкодування у мінімальному розмірі страхового відшкодування, що становить 6205 грн. (3723 грн. х 1/30 х 50 днів). Слід визнати обґрунтованим і доведеним, що винними діями третьої особи [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, що зазнав останній у зв`язку з причиненням тілесних ушкоджень, пошкодженням майна, внаслідок чого тривалий час перебував на лікуванні у медичному закладі, переносячи болі та незручності. Крім того, безсумнівно був порушений нормальний життєвий уклад позивача. Разом з тим, виходячи із вимог ст.23 ЦК України, з урахуванням принципів розумності, виваженості, справедливості, суд приходить до висновку, що моральна шкода заявлена [PERSON] в сумі 310,25 грн. підлягає стягненню в повному обсязі.

Outcome: partial