Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Льгів, вул. Молодіжна ( колищня Колгоспна), 5-А Чернігівського району, як за спадкоємцем за законом після померлого 20 січня 2005 року батька [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.1992 року, проте зареєстрованим за ним не був і в КП «Чернігівське РБТІ» Чернігівської РДА Чернігівської області значиться зареєстрованим за попереднім власником колгоспом ім. Комка, тому позивач після смерті батька позбавлений можливості оформити свої спадкові права на будинок в нотаріальній конторі. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач Михайло-Коцюбинська об»єднана територіальна громада Чернігівського району, не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Відповідач [PERSON] під час судового засідання позовні вимоги визнала, вказавши, що не має наміру оформлювати на себе частину будинку та бажає щоб житловий будинок рахувався за сином. Під час судового засідання залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача арбітражного керуючого [PERSON], що є ліквідатором банкрута ТОВ імені Комка, який надав пояснення з приводу заявлених позовних вимог на висловив відсутність заперечень щодо набуття у власність [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями по вул.Молодіжній, 5 А в с.Льгів Чернігівського району та області, оскільки право власності набуто правомірно та даний житловий будинок не входить до переліку майна реорганізованого КСП ім.Комка. Представник третьої особи під час судового засідання не заперечувала щодо заявлених позовних вимог, посилаючись на надані пояснення третьої особи. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, судом встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON], який діє по довіреності виданій колгоспом ім. Комка № 163 від 17 квітня 1992 року і [PERSON], посвідченого секретарем виконавчого комітету Левковицької сільської ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області 17 квітня 1992 року, [PERSON] придбав будинок, що розташований по вул. Колгоспна, 5а в с. Льгів Чернігівського району та області. (а.с.7). Рішенням другої сесії сьомого скликання Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16 листопада 2015 року в с. Льгів Чернігівського району та області вулиця Колгоспна перейменована на вулицю Молодіжна (а.с.21). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. За повідомленням КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Молодіжна, 5 а в с. Льгів Чернігівського району та області зареєстровано за колгоспом ім. Комка згідно реєстраційного посвідчення від 09.04.1992 року в цілому. ( а.с.14) З наданих до пояснень третьої особи документів, а саме повідомлення КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації, переліка майна соціальної сфери реорганізованого КСП ім.Комка вбачається, що в переліку майна КСП ім.Комка не значиться житловий будинок по вул.Молодіжній ( колишня Колгоспна), 5А в с.Льгів Чернігівського району та області. Як слідує з повідомлення в.о. старости Левковицького старостинського округу Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району та області № 5-25 від 12.02.2018, наданого на запит суду, в книзі нотаріальних дій від 17 квітня 1992 року зареєстровано договір купівлі-продажу між [PERSON], який діяв на підставі довіреності виданій колгоспом ім.Комка № 163 від 17 квітня 1992 року і [PERSON], що проживав в [INFO] ( нині Молодіжна) 5А. Даний договір посвідчений секретарем виконавчого комітету Левковицької сільської ради народних депутатів Чернігівського району та області, зареєстровано в реєстрі за № 27 від 17.04.1992. На момент смерті 20.01.2015 [PERSON], згідно погосподарської книги № 5 за 2001-2055 р.р. житловий будинок за адресою с.Льгів, вул.Колгоспна( нині Молодіжна) 5А Чернігівського району та області обліковувався за [PERSON]. Згідно ст.\~227 ЦК Української РСР, який був чинним на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст. 47 ЦК Української РСР\~нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. \~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до п.п. 1-3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих від 19 січня 1976 року № 1/5 (із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністра юстиції Української РСР від 11 березня 1980 року № 4/5, від 31 жовтня 1985 року №\~35/5)\~\~ у відповідності\~\~ до ч.ч. 5,6 ст.\~3, ст.\~14 Закону Української РСР "Про державний нотаріат", який був чинним на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР "Про державний нотаріат" та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів, зокрема\~посвідчують угоди (договори, довіреності та ін.),\~крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів\~вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого Комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення нотаріальних дій. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, договір з купівлі-продажу жилого будинку від 17 квітня 1992 року було укладено в письмовій формі, зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій, зареєстровано у виконкомі Левковицької сільської ради народних депутатів, посвідчено секретарем цієї сільської ради, що відповідало діючому на той час законодавству.\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка була чинною на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, передбачала, що реєстрації в бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад підлягали будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, які знаходяться в межах міст і селищ міського типу. Тобто житлові будинки та домоволодіння в сільській місцевості не підлягали реєстрації в бюро технічної інвентаризації. \~\~\~\~\~\~\~ Аналізуючи зазначені норми державна реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права, яке вже виникло до її проведення, тобто сама реєстрація згідно з законодавством не є правовстановлюючим чинником, а є лише фактом визнання цього права з боку держави. Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 (який діє на момент звернення до суду),\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:\~реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;\~на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Отже, на момент укладання вищевказаного договору купівлі-продажу та виникнення у покупця, за цим договором права власності, законодавство не передбачало обовязкової реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна. До того ж, запис в погосподарській книзі є належним підтвердженням приналежності жилого будинку (частини будинку) в сільському населеному пункті певній особі. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Молодіжна ( колищня Колгоспна), 5 А в с. Льгів Чернігівського району та області належав на підставі договору купівлі продажу [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 20 січня 2005 року, про що 22 січня 2005 року Левковицькою сільською радою Чернігівського району Чернігівської області зроблено актовий запис № 02 (а.с.16). За повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] заведена спадкова справа та з заявою про прийняття спадщини за законом звернуся син спадкодавця [PERSON]. Також іншим спадкоємцем, що прийняв спадщину є син спадкодавця [PERSON], що прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом з ним.( а.с.36) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.10.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжна 5-а в с. Льгів Чернігівського району та області, оскільки право власності на вказаний будинок зареєстровано за попереднім власником, а [PERSON] за життя не вчинив жодних дій, які б були спрямовані на реєстрацію права власності на вищезгаданий будинок. (а.с.15) Дана відмова стала підставою для звернення [PERSON] до суду. За запит суду була надана копія спадкової справи № 470/2017, заведеної після померлого 20 січня 2005 року [PERSON]. З дослідженої копії спадкової справи встановлено, що з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернувся син спадкодавця [PERSON]. В матеріалах спадкової справи та в матеріалах даної справи мається довідка [PERSON] селищної ради, в якій зазначається, що на момент смерті 20.01.2005 року [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO] та області по вул.Колгоспна ( нині Молодіжна), буд.5А. Разом з ним були зареєстровані та проживали сини [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.19) Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] доводяться свідоцтвами про народження, копії яких містяться в матеріалах справи. ( а.с.6, 17) У відповідності до положень ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем, або не проживав, але виявив бажання прийняти спадщину та подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від її прийняття. У відповідності до ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. В даному випадку часом відкриття спадщини є 20 січня 2005 року. [PERSON] та [PERSON] на день смерті були зареєстровані разом з [PERSON], а отже в силі положень ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. За положенням ст. 1273 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. [PERSON] помер 26 травня 2010 року, про що 28 травня 2010 року Виконкомом Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 11 (а.с.18). За життя [PERSON] не скористався своїм право на відмову від спадщини, а отже вважається таким, що прийняв її після померлого батька [PERSON]. Отже, [PERSON] та [PERSON] успадкували в рівних частинах майно, яке належало за життя [PERSON]. [PERSON] за життя успадкував право на ? частину житлового будинку № 5А по вул.Молодіжна ( колишня Колгоспна) в с.Льгів Чернігівського району та області. За таких підстав визнання відповідачами позову судом не приймається, оскільки протиричіть вимогам чинного законодавства. В даному випадку спадкоємці [PERSON] мають право на спадкування ? частини житлового будинку № 5А по вул.Молодіжна (колишня Колгоспна) в с.Льгів Чернігівського району та області.Виходячи з підстав заявленого позову [PERSON] після смерті батька [PERSON] набув право на спадкування ? частини житлового будинку № 5А по вул.Молодіжна (колишня Колгоспна) в с.Льгів Чернігівського району та області. За таких підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог та визнання за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вулиця Молодіжна ( бувша Колгоспна), будинок 5 А, село Льгів Чернігівського району Чернігівської області як за спадкоємцем першої черги за законом після померлого 20 січня 2005 року [PERSON]. Вимоги ж щодо визнання права власності на іншу ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами задоволенню не підлягають за наведених вище обставин.

Outcome: partial