Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 27162,81 грн.; судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 16.06.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № L01.188.36931, за умовами якого ПАТ «Ідея Банк» зобов`язалося надати відповідачу кредит в розмірі 28\~307,00 грн. зі сплатою 9,5000% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. [INFO] [PERSON] помер, про що Банку стало відомо [INFO] . Станом на день смерті Позичальника існувала заборгованість за кредитним договором в розмірі 27\~318,82 грн. З листа відповіді приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. від 05.07.2016 року, наданого на претензію Банку від 12.03.2016 року, 05.07.2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім?я [PERSON] (Відповідач). Станом на день подання позову зобов`язання за кредитним договором спадкодавця Відповідачем не виконано, у зв`язку з чим з останнього підлягає стягненню на користь Банку заборгованість за кредитним договором спадкодавця [PERSON] , а саме 27\~162,81 грн., що включає в себе: -Основний борг 25\~829,77 грн., -Прострочений борг 1333,04 грн., -Прострочені проценти 0 грн., -Строкові проценти 0 грн., -Нарахована плата за обслуговування кредиту 0 грн., -Прострочена плата за обслуговування кредиту 0 грн. Ухвалою суду від 12.06.2019 року, замінено публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник Вікторія Володимирівна про стягнення заборгованості за кредитним договором процесуальним правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс", оскільки між ПАТ "Ідея Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" 30.09.2016 року було укладено договір факторингу № 30/09-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором від 15.06.2015 року. Крім того, відповідно до договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 року, укладеного між ТОВ "ФК "Рантьє" та ТОВ "ФК "Серет", яке змінило найменування на ТОВ "Нью Файненс Сервіс", право вимоги за вищезазначеним кредитним договором було відступлено останньому. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28 лютого 2017 року становила 27162,81 грн., з яких: -Основний борг 25\~829,77 грн., -Прострочений борг 1333,04 грн., -Прострочені проценти 0 грн., -Строкові проценти 0 грн., -Нарахована плата за обслуговування кредиту 0 грн., -Прострочена плата за обслуговування кредиту 0 грн. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 27\~162, 81 грн., а також судові витрати з судового збору в розмірі 1 378,00 грн. В судове засідання представник позивача ТОВ «Нью Файненс Сервіс», належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, надав до суду заяву просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та за наявними в матеріалах справи доказами, зазначив, що позивач позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав повністю та зобов`язався сплатити заборгованість в найкоротший термін. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 16.06.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № L01.188.36931, за умовами якого ПАТ «Ідея Банк» зобов`язалося надати відповідачу кредит в розмірі 28\~307,00 грн. зі сплатою 9,5000% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач не повернув банку отриманий кредит спадкодавцем [PERSON] 16.06.2015 року, у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 27\~162,81 грн. ПАТ "Ідея Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" 30.09.2016 року було укладено договір факторингу № 30/09-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором від 15.06.2015 року. Крім того, відповідно до договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 року, укладеного між ТОВ "ФК "Рантьє" та ТОВ "ФК "Серет", яке змінило найменування на ТОВ "Нью Файненс Сервіс", право вимоги за вищезазначеним кредитним договором було відступлено останньому. Станом на 28 лютого 2017 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором складала 27\~162, 81 грн. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 4.2.3 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків у разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якої умови цього договору. Також у п. 5.1 кредитного договору зазначено, що позичальник заявляє та гарантує, що: уся інформація, відомості та документи, які повідомлені та надані ним Банку з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності; кредит одержується ним на поточні потреби та не пов`язаний із підприємницькою діяльністю; Банк перед укладенням кредитного договору повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомився з тарифами Банку і згоден з ними; належний йому примірник оригіналу даного Договору йому вручено Банком при підписанні даного Договору; умови даного Договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам, а також надає свою згоду на збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитних історій інформації про нього, а також третім особам, у випадку невиконання Позичальником взятих на себе зобов`язань. За положеннями ст. ст. 526, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору ПАТ "Ідея Банк" свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору, договір вважається укладеним з дня його підписання сторонами. Пунктом 2.1 кредитного договору закріплено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 96 щомісячних внесках включно до 15 дня/числа кодного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого має непогашену заборгованість перед ТОВ «Нью Файненс Сервіс» за кредитним договором № L01.188.36931 від 15.06.2015 року. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28 лютого 2017 року, ТОВ «Нью Файненс Сервіс» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № L01.188.36931 від 15 червня 2015 року, станом на 15 липня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 27\~162,81 грн., з яких: -Основний борг 25\~829,77 грн., -Прострочений борг 1333,04 грн., В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. У відповідності до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору, за невиконання чи неналежне виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, Банк має право нараховувати пеню, за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі: 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,50% - в період прострочення оплати з 61 календарного дня та по день повного погашення заборгованості за цим Договором. Відповідно до положень ст. ст. 549, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. З огляду на те, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, оскільки [INFO] помер. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 608, 1218, 1219 Цивільного кодексу України у звязку із смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно звязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором строків, передбачених ст. 1281 ЦК України, пред`явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається із матеріалів спадкової справи, позивач у передбачений законом термін пред`явив свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року № 6-33цс15 та від 12 квітня 2017 року № 6-2962цс16. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України\~50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Згідно меморіального\~ордеру №\~2084_6\~№ 18\~від 19\~липня 2016\~року,\~позивачем під\~час звернення\~до суду\~з вказаним\~позовом сплачено\~судовий збір\~в розмірі\~1378,00\~грн.,\~у зв`язку\~з чим,\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Нью\~Файненс Сервіс»\~підлягає стягненню\~судовий збір\~в розмірі\~689,00\~грн., враховуючи приписи ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем, покладається на відповідача з урахуванням приписів ч. 1\~ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved