Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернулась в суд із позовом до Державного реєстратора Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області Корсун Віталіни Станіславівни, зазначивши третьою особою , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", яким просить визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.05.2018 року, номер запису про право власності: 26282113, Державним реєстратором Корсун Віталіни Станіславівни, Вільхівської сільської ради Благовіщенського району, Кіровоградської області, яке стало підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк", код ЄДРПОУ 00039019, країна реєстрації: Україна, адреса: м. Київ, вул. Ковпака, 29 на об"єкт нерухомого майна: двокімнатну квартиру [ADDRESS] ; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис номер 26282113 про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк", код ЄДРПОУ 00039019, країна реєстрації: Україна, адреса: м. Київ, вул. Ковпака, 29; судові витрати покласти на відповідача. Позовна заява мотивована тим, що 16 травня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «УКРСОЦБАНК» укладено договір кредиту №420/278- ФОІ та договір іпотеки № 1852 від 17 травня 2007 року, згідно з яким в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Право власності на вищевказану квартиру, зареєстровано за позивачем на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Качан Л.Л. 08 квітня 2003 року по реєстру 816. У квітні 2019 року на адресу позивача надійшла повістка про виклик її до суду з метою розгляду позову щодо її виселення та членів її сім"ї із вказаної квартири. При ознайомленні зі справою вона отримала Витяг із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їй стало відомо, що з 21 травня 2018 року новим власником її квартири зазначено ПАТ "Укрсоцбанк". Вважає, що відповідач порушив порядок здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно та безпідставно прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за банком, оскільки останній не надав документів, що підтверджують надіслання останнім та отримання позивачем копії претензії, які відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є підставою для реєстрації права власності. Крім того, вважає, що не було враховано запровадженого мораторію на задоволення вимог іпотекодержателя при зверненні стягнення на предмет іпотеки заборгованості по валютних кредитах, так як квартира є забезпеченням по валютному кредиту та є її єдиним житлом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2019 року прийнято позовну заяву до провадження. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання (а.с. 25). 19 червня 2019 року до суду надійшла заява відповідача, відповідно до якої просила прийняти рішення на розсуд суду, та повідомила, що нею, як державним реєстратором речових прав на нерухоме майно було прийнято рішення з відкриттям розділу, індексний номер 41241862, про проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ПАТ "Укрсоцбанк". Державну реєстрацію проведено відповідно до вимог Законів України "Про іпотеку", "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Оскільки, закон визначає вичерпний перелік документів, що подаються для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а подані документи були подані банком відповідно у повному обсязі, нею і було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності, номер 41241862. В подальшому, реєстраційну справу передано до Кіровоградської міської ради 23.06.2018 року для зберігання, оскільки державний реєстратор не наділений Мін"юстом повноваженнями зберігання реєстраційних справ, тому вони зберігаються у відповідному архіві місцевих органів самоврядування (а.с. 33-34). 19 червня 2019 року до суду надійшли пояснення представника третьої особи, відповідно до яких просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказала, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно. П. 4.5 Іпотечного договору, передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку", тому банк 21.05.2018 року задовольнив забезпечену іпотекою вимогу , шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , яка знаходилась в іпотеці банку відповідно до умов Іпотечного договору від 17.05.2007 року. Щодо твердження позивача щодо відсутності вимоги не заслуговує на увагу, у зв"язку з його безпідставністю, оскільки на відомі банку адреси [PERSON] . Іпотекодержателем було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, та підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу, а також міститься в матеріалах реєстраційної справи державного реєстратора. Щодо тверджень позивача про порушення вимог Закону України "Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", то в даному випадку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, оскільки позивач надала іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя в Іпотечному договорі. Таким чином, реєстрація права власності на предмет іпотеки за ПАТ "Укрсоцбанк" здійснена за згодою позивача, що висловлена у іпотечному договорі, а тому Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не підлягає застосуванню до цих правовідносин. Позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Таким чином, дії відповідача повністю відповідають вимогам чинного законодавства, жодних порушень з боку реєстратора або ПАТ "Укрсоцбанк" під час звернення стягнення на предмет іпотеки допущено не було (а.с. 36-42). Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2019 року залучено до участі в справі правонаступника третьої особи Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" - Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (а.с. 91). Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року витребувано у Міській раді міста Кропивницького належним чином засвідчені матеріали реєстраційної справи, оформленої відповідно до "Порядку формування та зберігання реєстраційних справ" затвердженого наказом Міністерства юстиції України 18.11.2016 № 3267/5, на підставі яких Державним реєстратором Вільхівської сільської ради Благовіщенського району, Кіровоградської області Корсун В.С. здійснено запис про державну реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (вул. Ковпака, 29 м. Київ, ідентифікаційний код 00039019) на квартиру під номером [ADDRESS] , номер запису про право власності 26282113, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1559537535101 (а.с. 99-100). 11 січня 2020 року від т.в.о. керуючого справами виконавчого комітету міської ради Балакірєвою С. на ухвалу суду від 03 грудня 2019 року судом отримано витребувані завірені копії документів, які зберігаються у реєстраційній справі №1559537535101. 04 лютого 2020 року судом закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Державного реєстратора Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області Корсун Віталіни Станіславівни, третя особа: Акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання дій протиправними та скасування рішення, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 26 лютого 2020 року . В судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позові. Відповідач Державний реєстратор Вільхівської сільської ради Благовіщенського району, Кіровоградської області Корсун В. С. в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, поштою направила заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 68). Представник третьої особи- Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в судовому засіданні просила у задоволенні вимог відмовити з врахуванням поданих пояснень. Додатково вказала, що державний реєстратор не є належним відповідачем по даній справі. Вислухавши виступи учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні вимог, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вимог ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 16 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого по всіх правах та зобов`язаннях виступає Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 420/278-ФО1, відповідно до якого, кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 19 000 доларів США зі сплатою 13 відсотків річних зі строком кредитування до 15.05.2022 року. Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши позивачу кредит у розмірі, визначеному договором. Натомість, позивач взяті на себе зобов`язання не виконувала. У якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого по всіх правах та зобов`язаннях виступає Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) 17.05.2007 року також укладено Іпотечний договір № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М., та зареєстрований в реєстрі за № 1852. Предметом іпотеки виступила квартира [ADDRESS] . Пунктом 1.1 статті 1 Іпотечного договору від 17 травня 2007 року, передбачено, що «Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту № 420/278-Ф01 від 16 травня 2007 року, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, наступне нерухоме майно: квартиру під номером [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Качан Л.Л. 08 квітня 2003 року по реєстру №816, зареєстрованого Кіровоградським ООБТІ 10 квітня 2003 року за номером 332052 надалі за текстом «предмет іпотеки» (а.с. 50-53). 21 березня 2018 року представником ПАТ "Укрсоцбанк" за вих. №10478 на адресу [PERSON] направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов"язанням, яке нею отримано 27 березня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення . Крім того, банк у повідомленні зазначив про необхідність сплати боргу по кредитному договору, розмір якого станом на 21.02.2018 року складає 33 031,32 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 21.02.2018 року становить 894 255,11 грн. В порядку ст. ст. 35, 36 Закону України "Про іпотеку" попереджено, що в разі невиконання цієї вимоги протягом тридцятиденного строку ПАТ "Укрсоцбанк" має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 Закону України "Про іпотеку" (а.с. 43, 130-132). Як вбачається із Витягу та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб"єкта від 25.05.2018, Державним реєстратором прав на нерухоме майно Корсун Віталіною Станіславівною , Вільхівська сільська рада Благовіщенського району, Кіровоградська області внесено запис про право власності за № 26282113 на підставі прийнятого рішення від 23.05.2018 року за індексним номером 41241862 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на квартиру [ADDRESS] , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1559537535101) за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк". Підстава виникнення права власності: іпотечний договір, серія і номер 1852, виданий 17.05.2007, видавник: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М.; договір кредиту, серія та номер: 420/278-ФО1, виданий 16.05.2007, видавник: АКБ СР "Укрсоцбанк", [PERSON] ; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, серія та номер: 10478, виданий 21.03.2018, видавник: ПАТ "Укрсоцбанк"; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 1400039162082, виданий 21.03.2018, видавник: Укрпошта (а.с. 55-56). Відповідно до статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав; виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольска міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та /або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення. Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(далі Закон - 1952-IV) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Загальні правові засади звернення стягнення на предмет іпотеки та підстави визначені статею 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов`язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом статті 18 Закону № 1952-ІV статті 18 Закону № 1952-ІV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 9, 15 Закону № 1952-ІV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тастатті 37 Закону № 898-ІV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Судом встановлено, що АТ"Укрсоцбанк" звернувся до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на підставі Іпотечного договору , що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та згідно порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року, надав перелік документів, необхідних для здійснення такої реєстрації, зокрема повідомлення про усунення порушення, адресовані на адресу позивача. Відповідно до частин першої, третьої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, відповідно до частини першої статті 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку». За змістом положень частин першої, третьої статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно статті 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. При дотриманні цих умов іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки з дотриманням умов звернення стягнення та порядку реалізації, передбачених Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень». Згідно з пунктом 57 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцяти денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Реєстраційна справа - це сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна дія - це державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. З матеріалів справи з"ясовано, що банк на виконання вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» направило позивачу повідомлення від 21 березня 2018 року про намір звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 21.03.2018 року адресоване на адресу позивача повідомлення є доказом вручення та містить дані про його отримання 27.03.2018 р. Таким чином, вважається що позивач належно повідомлена, оскільки банк не тільки відправив на її адресу такого листа, а й довів факт його вручення адресату листа. Вказане повідомлення позивачем отримано, що підтверджено рекомендованим повідомленням, проте нею не надано заперечення щодо реалізації предмету іпотеки протягом тридцяти днів з моменту отримання повідомлення та відсутності волевиявлення позивача щодо придбання предмету іпотеки. Отже, позивач надала мовчазну згоду на вирішення питання в позасудовому порядку. Крім того, судом встановлено, що відповідно до висновку про вартість майна від 10.04.2018 року ринкова вартість квартири складає 625 534, 00 грн. Отже, банком та державним реєстратором надано всі необхідні документи та наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень та іпотечну вимогу. Також є безпідставними доводи позивача про те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ЗУ" Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті ", так як реєстрація права власності на предмет іпотеки за банком здійснена за згодою позивача, що висловлена у іпотечному договорі , тому вказаний Закон, не підлягає застосуванню до цих правовідносин. Разом з цим, належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої прийнято оскаржуване рішення про реєстрацію права власності. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору та укладеного на його забезпечення договору іпотеки, стосуються оскарження правомірності набуття права власності ПАТ "Укрсоцбанк" на квартиру [ADDRESS] , та впливають на майнові права позивача як іпотекодавця, який ставить під сумнів правомірність набуття права власності на іпотечне майно іпотекодержателем. Якщо позовні вимоги спрямовані на захист заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства приватного (майнового) права у відносинах з іншими особами, нотаріус має залучатися до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а сама така справа - розглядатися залежно від суб`єктного складу її учасників за правилами ЦПК України чи ГПК України. Оскільки спірні правовідносини пов`язані із захистом права власності позивача та належним виконання умов договірних зобов`язань (кредитного договору та договору іпотеки), належним відповідачем у такій справі має бути особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої прийнято оскаржуване рішення про реєстрацію права власності. Саме такого висновку щодо суб`єктного складу учасників справи дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 29 серпня 2018 року у справі № 686/17779/16-ц (провадження № 14-233цс18) та від 13 березня 2019 року у справі 202/30/17 (провадження № 14-643цс18). У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду україни № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права. Велика Палата Верховного Суду у справі №570/3439/16-ц, провадження № 14-512 цс 18, постанова від 12 грудня 2018 року зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд вважає, що оскільки позивач пред"явила позов до неналежного відповідача - Державного реєстратора Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області Корсун Віталіни Станіславівни, клопотання про заміну відповідача на належного відповідача ПАТ "Укрсоцбанк" чи залучення співвідповідача, а не як 3-ї особи, від позивача не надходило, в зв"язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Відмова в позові не перешкоджає захисту позивачем своїх прав. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed