Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Направленою заявою позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини оскільки вважає, що строк, встановлений законом, був пропущений ним з поважних причин. У судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява, згідно змісту якої останній просить здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від представника відповідача Новогуйвинської селищної ради на адресу суду надійшла заява, згідно змісту якої останній просить провести розгляд справи за відсутності представника Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області з урахуванням поданого відзиву на позовну заяву. Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначає, що позивач починаючи із 2017 року і до 2021 року не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини свідомо, реалізувавши таким чином на власний розсуд суб`єктивне право, передбачене ч. 1 ст. 1268 ЦК України. Зазначає, що наведені позивачем у позовній заяві обставини несвоєчасного подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини не підтверджують наявність у позивача існування у свій час об`єктивних, непереробних та істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] . За вказаних обставин, відповідач просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, згідно змісту яких просять розгляд справи здійснювати без їх участі, щодо задоволення позову не заперечують. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків, при зверненні до суду сплатив судовий збір. [INFO] у віці 87 років померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Родинний зв`язок між позивачем та померлою підтверджується наступними документами. Згідно до свідоцтва про народження [PERSON] (позивач) від 11.04.1987, в графі "мати" записана [PERSON] (мати позивача). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] від 22.04.1960, в графі "мати" записана [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладання шлюбу убачається, що [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище " [PERSON] ". Тобто [PERSON] та [PERSON] , є рідними сином та матір`ю, відповідно [PERSON] є рідною бабусею позивача [PERSON] . Згідно з довідкою, виданою виконкомом Глибочанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, на день своєї смерті [PERSON] , 1930 р.н. була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . З цієї ж довідки убачається, що разом з [PERSON] ніхто не проживав і ніхто не був зареєстрованим на день смерті та протягом шести місяців. За життя [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 426134 від 01.07.2005, загальною площею 2,0853 га за кадастровим номерам: 1822081800:02:000:0155, що розташована на території Глибочанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства. Даний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010520900130. [PERSON] за життя склала заповіт з якого убачається, що належну їй земельну ділянку (пай), площею 2,0853 га, кадастровий номер 1822081800:02:000:0155, яка розташована на території Глибочанської сільської ради Житомирського району Житомирської області заповідає [PERSON] . Згідно довідки, виданої виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області убачається, що заповіт складений на користь позивача зберігався в Глибочанській сільській раді, про наявність якого остання не повідомляла позивача. 6.08.2021 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу винесена постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] бабусі [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не прийняв спадщину після померлої [PERSON] в порядку та строк, встановлений чинним законодавством. Позивач, вказуючи на те, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 15 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на предмет та підстави позову суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюється нормами права, що містяться в книзі 6 ЦК України. За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилався на те, що після смерті бабусі - [PERSON] він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки йому не було відомо про те, що померла бабуся склала на нього заповіт. Наведені позивачем обставини причин пропуску строку на прийняття спадщини у даному випадку суд визнає поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті бабусі - [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 908, 00 гривень, з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved