Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № K3R4AE00000056 від 31.08.2007 року у розмірі 51249,92 доларів США, що за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження від 27.02.2015 року складає 1422697,78 грн., в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 31.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банк "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений Договір №K3R4AE00000056, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 22484,32 доларів США. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір. Умовами Договору №K3R4AE00000056 визначено, що банк надає клієнту строковий кредит у сумі 22484,32 доларів США, на строк 31.08.2007 по 30.08.2012р. включно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак позичальник взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, прострочена заборгованість [PERSON] по кредиту перед Публічним акціонерним товариством Комерційним банк "ПриватБанк", відповідно до детального розрахунку, станом на 27.02.2015р. складає 51249,92 доларів США. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки відповідній житлово-експлуатаційної організації, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в місті Києві про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача судом отримані (а.с. 17). Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 31.08.2007 року [PERSON] підписала Анкету Позичальника та звернулася з Заявою Позичальника по № K3R4AE00000056, чим виразила згоду з тим, що дана заява разом з запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Авто в кредит"), Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір, за умовами якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 29831,92 доларів США на цілі зазначені в договорі, у вигляді непоновлюваної лінії на строк до 30.08.2008р. включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,84% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14% та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 208,00 доларів США в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди та комісії в оговорених в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати , за який приймається період з "24" по "28" число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 511,64 доларів США для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умов (а.с. 7-8). Відповідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Авто в кредит") Банк зобов'язується надати Позичальнику Кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір Кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені у Заяві Позичальника, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Кредитно-заставний договір, розмір річної відсоткової ставки дорівнює дванадцяти місячним відсотковим ставкам (а.с. 7-8). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № K3R4AE00000056 від 31.08.2007 року, станом на 27.02.2015 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 51249,92 доларів США, яка складається з: 13743,60 доларів США - заборгованості за кредитом; 12570,66 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 661,07 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 24274,59 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 3-5). Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного кредитно-заставного договору виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а останній зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідач їх належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК. Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у ч. 1 ст. 611, ч.ч. 2- 4 ст. 612 ЦК, ч.ч. 1, 2 ст. 220 ГК, які передбачають відповідальність боржника. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved