Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Тростянецької районної державної адміністрації, Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначила, що 10.05.1993р. вона була прийнята в члени колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» села Летківка Тростянецького району Вінницької області та направлена на роботу в огородню бригаду колгоспу, що підтверджується записом в трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER] , яка видана 28.06.1995 р. Відповідно до наявної у позивача інформації відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі розпаювання земель бувшого колгоспу «Перемога» села Летківка, складання списків, які додавались до Державного акту на право колективної власності та видача Державного акту на право колективної власності КСП «Перемога» серії [NUMBER] було проведено 19.12.1996 р. на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Летківської сільської Ради від 19.12.1996 р. У період проведення розпаювання земель [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно довідки агрокооперативу приватних пайовиків «Перемога» с. Летківка №486 від 30.10.2017 року позивачка була членом колгоспу з 10.05.1993р. та працювала у даному підприємстві по 17.03.1998 р. Позивач зазначила, що її помилково не було включено в списки осіб, які мають право на земельну ділянку розпайованого колгоспу «Перемога» с. Летківка. Дізнавшись про своє порушене право, вона звернулась до Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, Тростянецького відділу Держгеокадастру у Вінницькій області, Тростянецької РДА з заявою про внесення її у додаткові списки і надання земельної ділянки, однак отримала відповідь, в якій їй рекомендували звернутись до суду для вирішення даного питання. Таким чином, [PERSON] просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай), в розмірі згідно чинного законодавства, із земель резервного фонду чи запасу Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, створеного під час передачі землі у колективну власність колгоспу «Перемога» села Летківка Тростянецького району Вінницької області. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.06.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 11.02.2019р. ухвалою Тростянецького районного суду дану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А. В. та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача - Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, в судове засідання не з`явився, просив вирішити справу згідно чинного законодавства за відсутності представника сільської ради. Додатково повідомив, що відомості про внесення до списку осіб на отримання земельної частки (паю) та виключення із даного списку [PERSON] , відсутні. Представник відповідача - Тростянецької РДА, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника райдержадміністрації. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що колективне господарство (колгосп) було створено в серпні 1929р., яке в 1993 р. було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Перемога», згідно протоколу №3 від 11.05.1993 р. У 2000 р. КСП «Перемога» реформовано в АКПП і визнано правонаступником КСП «Перемога», згідно протоколу №1 від 24.02.2002 р., що підтверджується копією довідки №485 від 30.10.2017 р. (а.с.7). [PERSON] працювала в огородній бригаді КСП «Перемога» с. Летківка з 10.05.1993 р. Позивач звільнена з займаної посади 17.03.1993 р. за власною заявою. Що підтверджується копією трудової книжки колгоспника серія [NUMBER] (а.с.9) Відповідно до довідки № 486 від 30.10.2017 р., виданої АКПП «Перемога» с. Летківка, [PERSON] з 10.05.1993 р. по 17.03.1998 р. перебувала членом колгоспу «Перемога» (а.с.6). 28.10.1997 р. [PERSON]. зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №8. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Державний акт на право колективної власності КСП «Перемога» серія [NUMBER] видано 19.12.1996 р. на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Летківської сільської ради від 19.12.1996 р. Відповідно до відомостей, наявних у відділі у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, прізвище [PERSON] не включене до списку, який додавався до вищевказаного державного акту (а.с.16). Відповідно до ст. 5 ЗК України (в редакції від 1990 року), земля належала громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівничі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, в тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель як встановлений земельним законодавством порядок визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства в умовних кадастрових гектарах, законодавчо забезпечене: пунктами 8, 9, 14-17 Перехідних положень ЗК України, ст. 25 ЗК України (щодо паювання земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій), Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року № 899, постановою Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» від 4 лютого 2004 року № 122 тощо. Паювання земель колишніх сільськогосподарських підприємств (колгоспів, радгоспів) повинно було здійснюватися після їх реформування у колективні сільськогосподарські підприємства (Указ № 666/94), передачі цим підприємствам земель у колективну власність, видачі державного акта на право колективної власності на землю. Коло осіб, які мають право на земельну частку (пай), встановлено Указом Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Пунктом 1 цього Указу передбачено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно з п. 2 Указу, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. За змістом ст.ст.22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України №720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта, тобто, вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку (пай), суд повинен з`ясувати, чи була ця особа членом КСП на час передання державного акта про право колективної власності на землю та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до цього державного акта. Передача земельних ділянок здійснювалася відповідно до встановленого порядку паювання земельних ділянок із встановленням права кожного члена суб`єктів сільськогосподарського виробництва на частку земельної ділянки у колективній власності і юридичного посвідчення їх правового статусу через видачу сертифіката на право на земельну частку (пай). З матеріалів справи вбачається, що на час передачі у колективну власність землі [PERSON] не була включена до списку осіб, який додавався до державного акта на право колективної власності на землю КСП «Перемога». Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємства сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) регулює Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Законом визначене коло осіб, які мають право на земельну частку (пай). Згідно зі ст. 1 вказаного Закону, право на земельну частку (пай) мають такі категорії осіб: 1) колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай); 2) громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; 3) громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); 4) громадяни України, евакуйовані із зони безумовного відчуження або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонерами з їх числа, які проживають у сільській місцевості; 5) громадяни, право на земельну частку (пай), яких встановлене судом. Окрім того, як передбачено ст. 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» вищим органом самоврядування у підприємстві є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства керує правління. Повноваження загальних зборів (зборів уповноважених) і правління визначаються статутом підприємства. Загальні збори (збори уповноважених): приймають статут підприємства, вносять до нього зміни та доповнення; вирішують питання про обрання правління, його голови та ревізійної комісії підприємства; приймають рішення про реорганізацію і ліквідацію підприємства, про його участь в акціонерних товариствах, корпораціях, асоціаціях, концернах та інших об`єднаннях; вирішують інші важливі питання діяльності підприємства. У п. 6 ВСУ від 29.10.2008 №19-3767/0/8-08 вказано, що при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно: а) перевіряти наявність підстав, передбачених Указом Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям", відповідно до п. 2 якого право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі - СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При цьому слід мати на увазі, що трудова книжка свідчить не про членство в КСП, СК чи САТ, а про наявність трудових відносин з ними; б) досліджувати статут підприємства, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII ( 2114-12 ) "Про колективне сільськогосподарське підприємство" підприємство діє на основі статуту, в якому вказується порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї; в) з`ясовувати, коли було видано державний акт на право колективної власності на землю, оскільки член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 (va007700-04) "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"). Тростянецька районна державна адміністрація у листі від 10.01.2007 р. №01-26-Б-249-5/6 вказала, що рішенням комісії з реорганізації КСП «Перемога» с. Летківка (протокол №1 від 21.02.2002 р.) залишено в силі рішення загальних зборів, в якому зазначено, що право на земельну частку (пай) мають ті члени КСП «Перемога» с.Летківка, які до 1996 р. мали трудовий стаж у КСП не менше 5 років, тому [PERSON] не включено до списку-додатку до державного акта на право власності на землю членів КСП «Перемога», який видано даному господарству 01.01.1996 р., так як на вказану дату стаж [PERSON] був лише 2 роки і 8 місяців (а.с.15). Ухвалою суду від 25.04.2019 р. витребувано з архівного відділу Тростянецької РДА належним чином засвідчене рішення комісії з реорганізації КСП «Перемога» с. Летківка (протокол №1 від 21.02.2000 р.), яким залишено в силі рішення загальних зборів, в якому зазначено, що право на земельну частку (пай) мають члени КСП «Перемога» с. Летківка, які до 1996 року мали трудовий стажу КСП не менше 5 років та належним чином засвідчений статут КСП «Перемога» с. Летківка. Архівним відділом Тростянецької РДА надано статут сільськогосподарського підприємства та витяг із протоколу №1 зборів уповноважених членів КСП «Перемога» с. Летківка від 24.02.2000 року, відповідно до якого слухали члена комісії по реформуванню КСП про уточнення списків на земельний та майновий пай, про те, щоб залишити в силі рішення на право на земельну частку пай членів КСП «Перемога», які до 1996р. мали трудовий стаж в КСП не менше 5 років. Проголосували: «За» -110 , «проти» -0. Погодились з даним рішенням і залишили в силі. Окрім того, з Протоколу №1 від 21.02.2000 р. вбачається, що порядком денним засідання комісії було уточнення і складання списків КСП, які мають праву на земельну частку і на майновий пай. В наведеному в протоколі № 1 прізвище позивача [PERSON] не значиться. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно працювала в КСП «Перемога», однак у зв`язку з тим, що її трудовий стаж був менше 5 років, позивачку не було включено до списку до Державного акта, який би надавав останній право власності на землю членів КСП «Перемога», що узгоджується з рішенням зборів уповноважених КСП. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені. Для забезпечення реалізації права на земельну частку (пай) особа зобов`язана підтвердити наявність такого права. Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] не набула права на земельний пай в КСП «Перемога» с. Летківка. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] після закінчення роботи в КСП з 17.03.1998 р. вживала заходів щодо встановлення свого права на земельну частку (пай), зокрема, оскаржувала рішення про не включення її до списків на паювання земель колективної власності КСП «Перемога» с. Летківка, оскаржувала рішення загальних зборів, в якому визначено принципи формування спільної власності та права членів щодо неї. З огляду на викладене в задоволені позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

Outcome: dismissed