Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду у березні 2014 року з позовом до Дзержинської міської ради про визнання права забудови земельної ділянки. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує, що 12 лютого 1976 року вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували в Дворце Счастья (російською мовою) м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 39. Під час перебування у шлюбі [PERSON] уклав з виконавчим комітетом Дзержинської міської ради Донецької області договір №159-8 від 05.07.1978 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від 1 до 5 включно за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] одразу розпочав будівництво житлового будинку, а коли його закінчив, одразу оселився в ньому зі своєю родиною і почав його експлуатацію для власного проживання, на правах власника здійснював володіння, користування та розпорядження своїм майном. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина на належний йому на праві власності жилий будинок. Єдиним спадкоємцем, який звернувся у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори є його дружина. Однак, під час оформлення спадщини виявилося, що спадкодавець закінчивши будівництво жилого будинку [ADDRESS], не зареєстрував його у встановленому порядку і не отримав свідоцтва про право власності на нього. Крім того, в процесі експлуатації спадкодавцем на відведеній йому земельній ділянці, було збудовано кілька господарських будівель для обслуговування житлового будинку, які не були введені ним у встановленому порядку в експлуатацію, зокрема це сараї, визначені в технічному паспорті під літерами "С", "Е" та гараж під літерою "Ж". У зв'язку з цим, на теперішній час зазначені споруди є самочинним будівництвом і даний факт є перешкодою для реалізації позивачкою свого права на отримання спадщини. Тому позивачка звернулась в суд з позовом в якому просить визнати за нею право забудови земельної ділянки [ADDRESS], яке раніше було надано її чоловіку [PERSON], померлому [INFO] у відповідності до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 13.07.1978 року. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю. У судовому засіданні представник відповідача просив прийняти рішення на розсуд суду. Вислухав пояснення сторін, вівчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] уклав з виконавчим комітетом Дзержинської міської ради Донецької області договір №159-8 від 05.07.1978 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від 1 до 5 включно за адресою: [ADDRESS]. З копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер [INFO]. Позивачка в шлюб з [PERSON] вступила 12.02.1976 року. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали,обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. За своє життя [PERSON] не виконав обов'язок забудовника щодо прийняття в експлуатацію збудованих ним господарських будівель реєстрації житлового будинку і цей обов'язок увійшов до складу спадщини. За таких обставин, позивачка прийняла у спадщину будівельні матеріали, які використані в процесі будівництва та обов'язок чоловіка прийняти в експлуатацію господарські будівлі та зареєструвати належним чином право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті і спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно до ч.3ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до відповідді Дзержинської державної нотаріальної контори за №475/01-16 від 10.04.2014 року після померлого [INFO] [PERSON] до Дзержинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась. Згідно до відповіді приватного нотаріуса м.Дзержинська [PERSON] № 136/02-14 від 15.05.2014 року за матеріалами спадкової справи № 108-2012 станом на 15.05.2014 року [PERSON] є єдиною спадкоємицею, яка звернулася за оформленням своїх спадкових прав після померлого [PERSON], 1936р.н. за заповітом, посвідченим 12.08.1999 року Дзержинською державною нотаріальною конторою Донецької області, за реєстром №2-1387. Маючи намір прийняти спадщину, [PERSON] звернулася до Дзержинського приватного нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок [ADDRESS], ій було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві. Оскільки позивачка в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права забудови земельної ділянки, захистити своє порушене право не може, то суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та визнає за позивачкою право забудови земельної ділянки [ADDRESS], яке раніше було надано її чоловіку [PERSON], померлому [INFO] у відповідності до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 13.07.1978 року.

Outcome: approved