Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

06.04.2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з зазначеним позовом. Позов мотивовано тим, що 04.08.2013 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було завдано шкоду ТОВ «Комплекс Агромарс». Вина названого водія у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 11.10.2013 року. В зв»язку з настанням страхової події Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ТОВ «Комплекс Агромарс» у сумі 50000 грн. та понесло витрати на аварійного комісара в сумі 340 грн. Відповідач був повідомлений про необхідність компенсації завданих збитків у сумі 50340 грн., але добровільно оплату не провів. Посилаючись на викладене, ст.1191 ЦК, позивач (МТСБУ) у порядку регресу прохав стягнути з [PERSON] на його користь 50340 грн. відшкодування у розмірі понесених витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, та судові витрати. Під час судового розгляду, після залучення до участі у справі в якості співвідповідача ПП «Рубін», як володільця транспортного засобу та юридичну особу, з якою [PERSON] на час ДТП перебував у трудових відносинах, позивач позовні вимоги змінив. Прохав стягнути солідарно з [PERSON] та ПП «Рубін» на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 50340 грн. - у відшкодування понесених витрат та 1378.00 грн. у відшкодування судових витрат. Представник позивача у останнє судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. У засіданні, що відбувалося раніше представник позивача [PERSON] змінений позов підтримувала, посилаючись на обставини та підстави зазначені в ньому. У останнє судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Прохав розглянути справу за участю його представників. В засіданні, що відбувалося раніше позов не визнав. Мотивував тим, що на час ДТП перебував у трудових відносинах із ПП «Рубін», виконував його виробниче завдання, тому відповідати за шкоду має названа юридична особа, як володілець джерела підвищеної небезпеки. На час ДТП він (відповідач) керував автомобілем «МАЗ 53366», державний номерний знак [NUMBER], яке ПП «Рубін» орендувало у його власника [PERSON]. У судовому засіданні представники відповідача [PERSON] та адвокат [PERSON], прохали у задоволенні позову відмовити. Посилалися на ту ж підставу, що й [PERSON] (перебування його у трудових відносинах із ПП «Рубін»). Крім цього, звертали увагу суду на те, що позивач не довів розмір збитків страхувальника, так як на його підтвердження надав звіт про незалежну експертну оцінку завантажувального бункера літ. «Ю». В той же час попереднім судовим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 9 липня 2014 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11.09.2014 року, з [PERSON] на користь ТОВ «Комплекс Агромарс» було стягнуто збитки за пошкодження будівлі вагового приміщення літ. «О». З огляду на викладене, виникає питання щодо правомірності виплати позивачем страхового відшкодування, а отже, немає підстав для стягнення суми такого відшкодування з відповідача. Також витрати понесені на аварійного комісара належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, відповідальної за спричинену шкоду. Адвокат [PERSON], на підставі ч.2 ст. 185 ЦПК України, прохав визнати звіт про незалежну експертну оцінку завантажувального бункера літ. «Ю» фальшивим доказом та виключити його з числа доказів. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що 4.08.2013 року її чоловік [PERSON] був відряджений з ПП «Рубін» на автомобілі [NUMBER], до м. Києва для перевезення вантажу. Він на той час перебував у трудових відносинах із названим приватним підприємством. Представник співвідповідача ПП «Рубін», [PERSON], у судовому засіданні позов не визнав. Не заперечував, що на час ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах із ПП «Рубін», але вказав, що через закінчення строку збереження первинних бухгалтерських документів, приватне підприємство не має доказів того, що водій на той час виконував трудові обов»язки, перевозячи вантаж на вказаному автомобілі, та доказів того, що підприємство орендувало автомобіль [NUMBER]. Також представник вважав, що позивачем не надано належного доказу на підтвердження спричинення збитків саме майну ТОВ «Комплекс Агромарс». Так, на підтвердження збитків, спричинених ТОВ «Комплекс Агромарс» позивач надав звіт про незалежну експертну оцінку завантажувального бункера літ. «Ю», м. Київ, вул. Фрунзе, 98. В той же час із в додатку до свідоцтва про право власності від 19.05.2003 року вбачається, що таке майно у ТОВ «Комплекс Агромарс» відсутнє. Тому виникають сумніви в правомірності проведеного позивачем страхового відшкодування. Крім цього, [PERSON] вважав незаконним подання позивачем уточненої позовної заяви, посилаючись на те, що ЦПК не містить такого поняття як «уточнена позовна заява». Прохав до уваги її не брати. Залучений до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] (власник автомобіля [NUMBER]) у судове засідання не з»явився. Від отримання повістки відмовився. Згідно ч.8 ст. 76 ЦПК вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Свідок [PERSON] (чоловік сестри відповідача [PERSON]В.) у судовому засіданні повідомив, що дізнався про подію відразу. На той час [PERSON] на автомобілі [PERSON] працював у [PERSON] в ПП «Рубін». Займався перевозкою зерна в місця, де його дорожче приймали. [PERSON] повідомив його про неприємність, яка сталася з ним у м. Києві на елеваторі. На його прохання він (свідок) особисто їздив туди (в район Подолу) забрати пошкоджений автомобіль. Транспортний засіб довго не віддавали. Після того як забрали автомобіль, ремонтували його в с. Піщане. [PERSON] приїжджав і цікавився ходом ремонту. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх належність, достатність, достовірність , у сукупності та зв»язку встановив наступне. Згідно запису в трудовій книжці [PERSON] останній з 1.08.2008 року прийнятий на посаду менеджера в ПП «Рубін», з 22.10.2010 року переведений на посаду водія цього ж приватного підприємства. Запис про його звільнення з ПП «Рубін» відсутній. З індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України вбачається, що в період з 2008 по 2014 роки страхувальником [PERSON] було ПП «Рубін» і здійснювало відповідні перерахування, що опосередковано свідчить про наявність трудових відносин між названими особами. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2013 року, яка набрала законної сили, встановлено, що 04.08.13 року в 00 год. 35 хв. [PERSON], керуючи автомобілем МАЗ, д.н.з.16606, в м. Києві на вул. Фрунзе, 98 залишив транспортний засіб та не вжив всіх заходів, щоб не допустити самовільного його руху, внаслідок чого автомобіль покотився та здійснив наїзд на перешкоду (стіна), що призвело до пошкодження транспортного засобу, завдавши матеріальні збитки. Своїми діями порушив п.15.12 ПДР України, відповідно до якого водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху. Вказаною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. З постанови суду вбачається, що [PERSON] у судовому засіданні свою вину визнав. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Як вбачається із тексту постанови Подільського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2013 року, названим судом встановлено лише вину [PERSON] у порушенні правил дорожнього руху наслідком чого стало пошкодження транспортного засобу. Разом з цим названим судовим рішенням не встановлена вина [PERSON] у пошкодженні іншого майна, таке майно в постанові взагалі не конкретизоване (його назва, чи перелік відсутній). В тексті йдеться лише про наїзд ним на перешкоду (стіну), але стіну, якого саме об»єкту, кому належного не вказано. З огляду на викладене, на думку суду, обставина спричинення [PERSON] 4.08.2013 року шкоди конкретному майну товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» та її розмір підлягає доведенню позивачем. З цих підстав суд не може визнати належним доказом вини [PERSON] у спричиненні шкоди ТОВ «Комплекс Агромарс» вищеназвану постанову суду, на яку позивач послався у позові. Також суд звернув увагу на лист МТСБУ від 13.02.2014 № 3/1-05/4900, направлений на ім»я [PERSON], в якому також ідеться лише про те, що в ДТП був пошкоджений транспортний засіб і немає жодної згадки про інше пошкоджене майно. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 9 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 11.09.2014 року (в справі наявні лише їх незавірені копії), задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до [PERSON] про відшкодування збитків. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "Комплекс Агромарс" 52037 грн. 15 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 6000 грн. вартість експертної оцінки, 580 грн. 37 коп. у відшкодування сплати судового збору, а всього, 58 617 грн. 52 коп. Як вбачається із тексту названого судового рішення, при його ухваленні суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини: -В ніч з 3 на 4 серпня 2013 року, приблизно о 01 год. на території філії "Київкомбікорм" ТОВ "Комплекс Агромарс" за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 98, водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] не вжив заходів по запобіганню самовільного руху автомобіля, внаслідок чого відбувся наїзд на будівлю прийому сировини елеватора зерна. - Згідно звіту про незалежну експертну оцінку майнової шкоди, завданої власнику будівлі вагового приміщення Літ. «О» м. Київ, вул. Фрунзе, 98 філії «Київкомбікорм» ТОВ «Комплекс Агромарс» № 34833185_04082013_07, розмір майнової шкоди станом на 4.08.2013 року становить 102 037 грн.15 коп. - Вина відповідача у заподіянні збитків підтверджена постановою суду у адміністративній справі, яка набула законної сили. - На підставі платіжного доручення від 12.02.2014 року та наказу № 876 від 11.02.2014 року МТСБУ виплатило\~ ТОВ "Комплекс Агромарс" страхове відшкодування в сумі 50 000 грн.. За встановлених обставин районний суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вищезазначених сум. Вказане рішення суд не вважає преюдиційним для себе при розгляді даної справи з наступних підстав: -суду не надано позивачем його текст з відміткою про набрання рішенням законної сили; -в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявний зовсім інший текст названого судового рішення, ніж наданий позивачем; - розрахунок стягнення в наданому суду рішенні було проведено, виходячи з експертної оцінки майнової шкоди, завданої власнику будівлі вагового приміщення Літ. «О» м. Київ, вул. Фрунзе, 98 філії «Київкомбікорм» ТОВ «Комплекс Агромарс» № 34833185_04082013_07, позивач же на обґрунтування своїх позовних вимог надав звіт про незалежну експертну оцінку майнової шкоди завданої власнику завантажувального бункера літ. «Ю», м. Київ, вул. Фрунзе, 98 філії «Київкомбікорм» ТОВ «Комплекс Агромарс» під тим же № 34833185_04082013_07. Обидва звіти про незалежну експертну оцінку виконані в 2013 році, станом на 4.08.2013 року, як вказано, на замовлення ТОВ «Експерт-центр Тандем» (експерт - оцінювач [PERSON]О.) , але різняться між собою в назві об»єкта оцінки. Який з них є дійсним, яке саме майно було пошкоджено, позивачем не доведено. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виконуючи вказану процесуальну норму,

Outcome: dismissed