Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по тілу кредиту за Кредитним договором в сумі 77560 грн. та заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 17961 грн. 22 коп.. В позовній заяві зазначено, що 05.04.2013 року між ПАТ "ОТБ Банк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2003333308, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 77560 грн. 18.12.2013 року між ПАТ "ОТБ Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, згідно якого до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшли права по Кредитному договору № 2003333308 від 05.04.2013 року. [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, через що й у позивача виникає право достроково вимагати повернення кредиту. Станом на 04.03.2014 року заборгованість по тілу кредиту за Кредитним договором становить 77560 грн., а заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам - 17961 грн. 22 коп.. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позов просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду неодноразово повідомлявся, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: згідно ст. 626 ч. 1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ "ОТБ Банк" та [PERSON] Кредитного договору № 2003333308 від 05.04.2013 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 77560 грн (копія договору при матеріалах справи). Як вбачається із копії договору факторингу № 18/12/2013, що при матеріалах справи, 18.12.2013 року між ПАТ "ОТБ Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, згідно якого до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшли права по Кредитному договору № 2003333308 від 05.04.2013 року Згідно ст. 509 ч. 1 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ч. 1 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 536 ч. 2 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 549 ч. 1 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У зв'язку із порушенням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, загальна заборгованість по сплаті кредиту згідно Розрахунку заборгованості, що при матеріалах справи, станом на 04.03.2014 року становить: - 77560 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 17961 грн. 22 коп., заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам. В зв'язку з цим суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2003333308 від 05.04.2013 року, а саме: заборгованість по тілу кредиту за Кредитним договором - 77560 грн., та заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам - 17961 грн. 22 коп.. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати. На підставі ст. 509 ч. 1, ст. 526, ст. 527 ч. 1, ст. 536 ч. 2, ст. 551 ч. 3, ст. 554 ч. 1 ЦК України,

Outcome: approved