Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт належності [PERSON] права на земельну частку (пай) розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Котівка Радомишльського району Житомирської області, та визнати за позивачем право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Мала Рача Радомишльського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] він прийняв спадщину, шляхом подачі до нотаріуса відповідної заяви, але у зв`язку із тим, що спадкодавець за життя не отримала сертифікат про право на земельну частку (пай), позивач не має можливості оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, що і стало підставою його звернення до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити, просить приєднати до матеріалів справи довідку, видану Котівським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області № 92 від 09.04.2020. Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.12.1990 [PERSON] склала заповіт, згідно якого все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати на день смерті, і на що матиме право, заповідає [PERSON] . Зазначений заповіт було посвідчено Марченко Г.П., заступником голови виконкому Великорацької сільської Ради народних депутатів Радомишльського району Житомирської області та зареєстровано в реєстрі за № 77 (а.с.10). [PERSON] померла [INFO] в с. Мала Рача Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 16.06.2003 серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирській області (а.с.11). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. З матеріалів справи вбачається, що спадщина відкрилась у 2003 році, тобто до [INFO] , тому правовідносини сторін урегульовані нормами\~ЦК УРСР\~1963 року. Спадкодавець [PERSON] мала право на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП "Перемога" (а.с.20,21,22,51-52,53). Згідно довідки, виданої 09.04.2020 Котівським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області за № 92, [PERSON] дійсно зареєстрована у списку пайовиків на розпаювання землі члена колективного сільсьгосподарського підприємства під №\~19, розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах по Котівському старостинському округу Радомишльського району Житомирської області (а.с.83). З відповіді Відділу у Радомишльському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 10.10.2019, вбачається, що в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською РДА» по Котівській сільській раді на імя [PERSON] , яка за життя була членом колгоспу "Перемога" с. Котівка Радомишльського району Житомирської області відсутній запис. В «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» по Котівській сільській раді Радомишльського району Житомирської області відсутній запис про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] (а.с.17). Пунктом 2\~Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~регламентовано, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Положеннями ст. 315 ЦПК України регламентовано, що, у судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.\~ Згідно ч. 1\~ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. На час відкриття спадщини в період чинності\~ЦК УРСР\~його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із копії спадкової справи № 363 (2004) до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину після смерті останньої прийняв [PERSON] (а.с.71). На усне звернення позивача щодо роз`яснення порядку видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , завідувачем Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області повідомлено, що позивачу необхідно звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно, у звязку з тим, що у останнього відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай). Згідно з п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України\~1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~та відповідні норми\~ЦК УРСР. Нормами ст. 25\~Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію"\~та\~ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва"\~регламентовано, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай), а також те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved