Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

28.04.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі по тексту - ТОВ «Комфі Трейд»), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Аматі-Сервіс» (далі по тексту - ТОВ «Аматі-Сервіс») про захист прав споживача шляхом розірвання договору та повернення сплаченої за товар суми. У прохальній частині позовної заяви позивач просила суд розірвати договір купівлі - продажу, укладений між [PERSON] та ТОВ «Комфі Трейд» від 12.06.2020; стягнути з ТОВ «Комфі Трейд» на користь [PERSON] 55 702,59 грн, з яких 6 142,00 грн плати за товар та послуги неналежної якості; 13 143,88 грн неустойки за затримку усунення недоліків товару; 5 000,00 грн моральної шкоди; 31 416,71 грн витрат на правничу допомогу. Рішенням суду від 19.10.2021 у справі № 756/6619/21 ухвалено: позов [PERSON] до ТОВ "Комфі Трейд", третя особа: ТОВ "Аматі-Сервіс", про захист прав споживачів, розірвання договору та повернення грошових коштів задовольнити частково; розірвати договір купівлі - продажу від 12.06.2020, укладений між [PERSON] та ТОВ «Комфі Трейд»; стягнути з ТОВ «Комфі Трейд» на користь [PERSON] 1 698,00 грн вартість послуги з встановлення та доставки кондиціонеру на готову трасу; 1 000,00 грн моральної шкоди. У задоволенні позову в частині стягнення з ТОВ «Комфі Трейд» на користь [PERSON] 13 143,88 грн неустойки за затримку усунення недоліків товару та 4 000,00 грн моральної шкоди відмовити. Ухвалою суду від 19.10.2021 постановлено провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аматі-Сервіс", про захист прав споживачів, розірвання договору та повернення грошових коштів в частині стягнення 4 444,00 грн вартості товару закрити. 23.10.2021 до суду звернулась позивач - [PERSON] із заявою про долучення до матеріалів справи доказів про витрати на правничу допомогу. При цьому, 19.10.2021 у судовому засіданні до закінчення судових дебатів у справі позивач заявляла про те, що нею будуть подані до суду докази понесених витрат на правничу допомогу у строки визначені законом. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З огляду на викладене вище, заяву позивача судом розцінено, як заяву щодо вирішення питання про стягнення понесених нею витрат на правничу допомогу у справі № 756/6619/21 та ухвалою суду від 25.10.2021 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засідання на 11.11.2021. 11.11.2021 в судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд заяви за відсутності позивача та її представника, а також останнім зазначено, що вимоги заяви про розподіл судових витрат (витрат на правничу допомогу) підтримує у повному обсязі та просить суд про їх задоволення. Зважаючи на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду заяви, суд вважає за можливе здійснювати розгляд заяви позивача - [PERSON] щодо вирішення питання про стягнення понесених нею витрат на правничу допомогу у справі №756/6619/21 за відсутності сторін та третьої особи. Розглянувши матеріали справи та заяву позивача, дослідивши докази подані в обгрунтування поданої заяви, суд дійшов до наступних правових висновків. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частини 1 - 4 ст. 270 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як убачається з письмових матеріалів справи, між адвокатом Мельник Миколою Андрійовичем та позивачем [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги від 04.04.2021. Згідно Рахунку - фактури №ОА - 0000001 від 04.10.2021 та Акту № ОА-0000001 здачі - прийняття робіт (надання послуг) адвокатом Мельником М.А. були проведені такі роботи (надані такі послуги) по договору про надання правової допомоги від 04.04.2021 шляхом представництва інтересів клієнта - [PERSON] у справі № 756/6619/21: 1) збір доказів, вивчення матеріалів, підготовка позовної заяви та процесуальних документів по справі, загальна вартість 19 333,36 грн; участь у судовому засіданні, загальна вартість 2 416,67 грн. Всього, загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) - 21 750,03 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що розмір вказаних витрат позивачем є значно завищеним, неспіврозмірним із складністю справи, фактичним обсягом роботи адвоката у даній справі. В письмових поясненнях представник третьої особи також вказав про неспівмірність розміру заявлених витрат на оплату послуг адвоката складності справи, обсягу і якості виконаних адвокатом робіт. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позову розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 6 396,26 грн (7142,00 грн * 21 750,03 грн/24 285,88 грн). При цьому, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам та доводам учасників справи, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу наданому обсягу адвокатських послуг, які полягали лише в підготовці позовної заяви, відповіді на відзив, заяви та клопотання з процесуальних питань, тривалість затраченого адвокатом часу (який взяв участь лише в 1 підготовчому засіданні), враховуючи складність справи (справа про захист прав споживача), ціну позову (стягнення грошових коштів в сумі 24 285,88 грн), беручи до уваги доводи відповідача та третьої особи, які за своїм змістом в контексті поданої позивачем заяви про розподіл судових витрат розцінюються судом, як клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу,

Outcome: partial