Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 30 квітня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану міста Рівне, актовий запис №363, а також просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання їх малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їх сім'я розпалася і на даний час існує лише формально, оскільки понад два роки тому шлюбні відносини вони припинили, з того часу разом не проживають та, відповідно, спільним побутом не пов'язані і подружніх стосунків не підтримують. Як одну з причин розірвання шлюбу вказує систематичне зловживання чоловіка алкогольними напоями, на ґрунті чого між ними виникають конфлікти й має місце нездоровий мікроклімат в сім'ї, що негативно впливає на виховання дитини. У зв'язку із зазначеним, кожен з них, як подружжя, живе своїми особистими інтересами. Зважаючи на такі обставини, вони втратили один до одного почуття довіри, поваги та любові. Крім того, стверджує, що між ними як батьками не досягнуто домовленості з приводу спільного утримання їх дитини, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину, розмір яких визначає у твердій грошовій сумі, оскільки [PERSON] хоча і працездатний, проте не має постійного місця роботи, а відтак у нього нерегулярний (мінливий) заробіток (дохід). Місцем проживання дочки, після розірвання шлюбу, просить визначити її (позивачки) місце проживання; спору про визначення місця проживання дитини, так само як і спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, між ними немає. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених нею у позовній заяві, просить позов задовольнити, не заперечивши проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки до суду, як і заяви про розгляд справи за його відсутності, від відповідача не надійшло. Так, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини,… та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, оскільки сім'я розпалася остаточно, сторони втратили один до одного почуття довіри, поваги та любові, подружніх стосунків не підтримують, спільним побутом не пов'язані, а спір про поділ спільного сумісного майна подружжя чи про визначення місця проживання дитини між ними відсутній. За таких обставин суд вважає, що перспектив для збереження сім'ї та примирення подружжя немає. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості з приводу способів і порядку утримання їх дитини, а матеріальної допомоги на утримання своєї дочки відповідач позивачці не надає. З пояснень позивача вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS], перебуваючи на її повному утриманні. В силу вимог ч.1 ст.184 СК України, розмір аліментів слід визначити і присудити у твердій грошовій сумі, оскільки суду сторонами не подано доказів, зокрема будь-яких документальних даних про те, що відповідач працює за певною формою працевлаштування та, відповідно, має регулярний (постійний) дохід. Як передбачено статтею 7 Закону України від 16 січня 2014 року №719-VІІ "Про Державний бюджет України на 2014 рік", з 01 січня 2014 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років становить 1286 грн. Виходячи з наведеної норми Закону, аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, як про це і просить позивач, з наступною індексацією відповідно до закону, що становитиме близько половини розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць (1286:2 = 643 грн.), адже позивач також працездатна і зобов'язана утримувати свою дитину до досягнення тою повноліття. Задовольняючи у цій частині позов, суд виходить також з того, що підставою звернення позивачки до суду було саме невиконання або ж неналежне виконання відповідачем його обов'язку утримувати дочку до досягнення нею повноліття, а заперечень проти позову [PERSON] суду не подав. Як передбачено частиною першою статті 182, частиною другою статті 184, частиною першою статті 191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з наведених норм законодавства, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Крім того, так як в силу положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" звільняються від сплати судового збору позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, то у цій частині судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, який у позовах про стягнення аліментів визнається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (500 грн.*6=3000 грн. - сума аліментів за шість місяців), але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved