Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав та зміну прізвища дитини, стягнення судових витрат, мотивуючи тим, що з 2001 року перебувала з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], який з часу народження та досі проживає з нею. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.10.2004 року шлюб між сторонами розірвано. З часу народження сина, відповідач у його вихованні участі не брав, ніколи не провідував, не бачив. Жодного разу не зателефонував до сина, не поцікавився станом його здоров"я, успіхами у садочку та школі, його захопленнями. Протягом одинадцяти років відповідач завжди проявляв байдуже ставлення до сина, повністю його ігнорував, коштів на його утримання в добровільному порядку не надавав, у зв"язку з чим позивачка зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів. Оскільки, всі питання щодо виховання та утримання неповнолітнього сина [PERSON] вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки зі сторони відповідача просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], змінити прізвище сина з "[PERSON]" на "[PERSON]" та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка, представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги уточнили, просили позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, суду повідомив, що відповідач бажає брати участь у вихованні дитини згідно порядку, встановленого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26.06.2015 року №332 "Про розгляд питань органу опіки та піклування", позбавлення батьківських прав є крайнім методом впливу, а тому просив не позбавляти відповідача батьківських прав щодо рідного сина. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні надав суду висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] та повідомив суду, що таке позбавлення буде відповідати інтересам малолітньої дитини. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні суду повідомили, що відповідач є біологічним батьком [PERSON], однак, від народження на протязі одинадцяти років батько з сином не бачились. Малолітній [PERSON] своїм батьком вважає теперішнього чоловіка позивачки [PERSON], про батька [PERSON] в розмові ніколи не згадує. Відповідач в утриманні сина позивачці не допомагає, сплачує аліменти по рішенню суду. Процює лікарем-хірургом, проте, здоров"ям сина не цікавиться. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в подружжя народився син [PERSON], [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 05.10.2004 року (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 05.10.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 01.06.2004 року зроблено запис за №345 (а.с. 10). Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що відповідач не проявляє жодної цікавості щодо сина, його розвитку, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками. Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], в якому зазначив, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 01.06.2004 року. Хлопчик зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак, фактично проживає з мамою за адресою: [ADDRESS], де створені належні житлово-побутові умови. З 2007 по 2010 рр. [PERSON] відвідував ДНЗ (ясла-садочок) №18 "Зернятко". Згідно інформації дошкільного навчального закладу від 17.06.2015 року №95 мати та її співмешканець (вітчим) приділяли належну увагу вихованню хлопчика, піклувалися про його здоров"я. Батько, [PERSON], дитиною не цікавився, нехтував вихованням [PERSON], жодного разу не з"явився в дошкільний навчальний заклад, не спілкувався з педагогами установи. З 2010 року [PERSON] навчається у ЗШ №22. Згідно інформації навчального закладу від 02.06.2015 року, мати, [PERSON], приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина, відвідує батьківські збори, приймає активну участь у шкільному житті дитини. Батько сином не цікавиться, нехтує його вихованням та навчанням. Останній жодного разу не приходив до школи, не трелефонував, не відвідував батьківські збори. З інформації про результати психологічного обстеження учня 5-А класу [PERSON] від 02.06.2015 року №159, проведеного практичним психологом навчального закладу, відомо, що рідного батька хлопчик не знає, ніколи з ним не спілкувався. Близькими для [PERSON] є мати та її співмешканець (вітчим). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.05.2015 року надано дозвіл малолітньому [PERSON] на тимчасовий виїз за кордон - до Республіки Польща, країн Європейського Союзу та країн Шенгенської Угоди на періоди з 01.07.2015 року по 31.08.2015 року, з 20.12.2015 року по 25.01.2016 року та з 23.03.2016 року по 31.03.2016 року у супроводі матері [PERSON] без згоди батька [PERSON] З письмового пояснення [PERSON] від 21.07.2015 року, наданого його представником [PERSON] (згідно посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Цюх С.М., довіреності від 06.07.2015 року), з"ясовано наступне: він категорично заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON], бажає брати участь у вихованні дитини згідно порядку, встановленого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26.06.2015 року №332 "Про розгляд питань органу опіки та піклування". Однак, коли у середу 15.07.2015 року він прийшов на зустріч із сином [PERSON] до Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, син на цю зустріч не з"явився. Присутній на засіданні комісії з питань захисту прав дитини представник [PERSON] [PERSON] (згідно посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Цюх С.М., довіреності від 06.07.2015 року) підтвердив обставини, викладені у письмовому поясненні [PERSON] від 21.07.2015 року, заперечував проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. Присутня на засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] пояснила, що з рішенням виконавчого комітету Івано-Франкіської міської ради від 26.06.2015 року №332 "Про розгляд питань органу опіки та піклування" щодо встановлення [PERSON] порядку участі у вихованні сина [PERSON] вона не згідна і оскаржує його у суді. Крім того, жінка пояснила, що не мала змоги поїхати із сином [PERSON] на відпочинок за межі України у травні 2015 року, оскільки, [PERSON] оскаржував рішення Івано-Франківського міського суду від 18.05.2015 року в апеляційному суді Івано-Франківської області. А тому, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.40-42). З врахуванням того, що відповідач проявляє байдужість до сина, не бере участі у його вихованні, твердження представника відповідача, що відповідач бажає брати участь у вихованні дитини не підтверджено жодними доказами та спростоується зібраними під час судових засідань даказами та поясненнями, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України,

Outcome: approved