Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхової виплати в розмірі 14360,00 доларів США, з конвертацією в національну валюту України по курсу Національного Банку України. Позов мотивований тим, що 01.12.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ЗАТ "СК "ЕККО" укладено поліс страхування життя №0024-0011, строком з 01.12.2000 року 00:00 год. до 30.11.2015 року 24:00 год., за умовами якого позивач зобов'язаний вносити страхові внески в розмірі 1 тис. доларів США поточними щорічними платежами за кожний страховий рік, поточні взноси підлягають оплаті до початку кожного страхового року (п. 1 §5). Страхова сума, у разі дожиття страхувальника до погодженого строку дії страхового захисту складає 14360,00 доларів США і підлягає виплаті протягом 60 днів при настанні страхового випадку. Після закінчення строку вказаного договору, а саме 23.11.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому страхової суми після закінчення дії договору, однак відповідачем до теперішнього часу страхову суму не виплачено, у зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 01.12.2000 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариство "Страхова компанія "ЕККО" укладено поліс страхування життя №0024-0011, строк дії якого починався 01.12.2000 року о 00:00 год. та закінчувався 30.11.2015 року о 24:00 год. (арк. справи 4). Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія ЕККО" змінила назву на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ЕККО" (арк. справи 13-17). Відповідно до § 1,2 Правил страхування, які є невід'ємною частиною полісу, страховим відшкодуванням у разі дожиття є виплачувана сума при дожитті в строк закінчення дії договору. Страхова сума у разі дожиття страхувальника до погодженого строку дії стрхового захисту складає 14360,00 доларів США і підлягає виплаті протягом 60 днів при настанні страхового випадку. Згідно §5 Правил страхування, страхові внески повинні сплачуватися поточними щорічними платежами за кожен страховий рік, в розмірі 1 тис. доларів США щорічно. Відповідно до §17 Правил страхування, в разі коли зобов'язання по виплаті страхового відшкодування Страхувальника та його розмір є визнаним, страхувальник виплачує застрахованій особі страхову суму на протязі 60 днів. 14.11.2015 року [PERSON] направив на адресу відповідача заяву про виплату страхової суми, в зв'язку з закінченням строку дії полісу страхування життя №0024-0011 від 01.12.2000 року, із зазначенням своїх банківських реквізитів (арк. справи 18). Зазначена заява прийнята відповідачем за вхідним 835 від 23.11.2015 року, однак по закінченню дії договору проігнорована, страхова сума не виплачена. Правилами страхування, а саме §2 передбачено, що договір страхування є страхуванням життя та має функцію накопичення капіталу. Якщо застрахована особа доживає до вказаного в страховому полісі строку закінчення договору, страховик виплачує страхове відшкодування на випадок доживання (арк. справи 5). Враховуючи, що строк дії договору добровільного страхування життя був визначений до 30.11.2015 року, позивач звернувся 23.11.2015 року до відповідача із заявою про здійснення страхової виплати у зв'язку з закінченням строку дії договору та дожиттям відповідача, останній повинен був виплатити страхову суму на протязі 60 днів, після закінчення дії договору, а саме в строк до 29.01.2016 року. Станом на день розгляду справи в суді, страхова сума позивачеві [PERSON] не виплачена. Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. У відповідності до частини 6 статті 6 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Відповідно до положень ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування). Оскільки пунктом 2 § 2 правил страхування передбачено, що в разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору, страхова компанія виплачує страхову компенсацію на випадок дожиття, а п. 2 § 21 передбачено, що повідомлення, що відносяться до страхових відносин, повинні проводитись в письмовій формі, позивачем [PERSON] письмово направлено заяву про виплату страхового відшкодування, яка отримана відповідачем, суд вважає, що заява позивача є підставою для виплати йому страхового відшкодування на випадок дожиття в розмірі 14360,00 доларів США протягом 60 календарних днів з наступного дня за днем закінчення дії страхового захисту, вказаного в полісі, тобто з 30.11.2015 р. Відповідачем не надано до суду будь-яких рішень, листів, інших доказів тощо про повідомлення позивача про відмову йому у виплаті вищевказаної страхової виплати. У статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги по стягненню 14360,00 доларів США є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи, що сумою страхового відшкодування на випадок дожиття є 14360 доларів США, зазначене підлягає визначенню в національну валюту за курсом Національного банку України станом на 27.10.2016 року. Курс долара на 27.10.2016 року складає 1 долар США = 25,581 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування, належна до виплаті позивачеві складає 367343,16 грн. (14360 доларів США * 25,581 грн.). Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3853 грн. 24 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не виплатив позивачеві суму страхового відшкодування на випадок дожиття, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved