overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач ПАТ "Укретелеком" звернувся до Жидачівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочином в розмірі 8297,26 грн.. В обґрунтування вимог позивач вказував, що відповідач у справі вчинив крадіжку кабелю, який належав позивачу, загальна залишкова вартість якого складає 3911,96 грн., а також позивач поніс витрати на придбання та прокладання кабелю після викрадення в розмірі 8297,26 грн.. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов просила задовольнити із підстав зазначених у позовній заяві та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явилася. Про місце, день і час розгляду даної справи була повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Оскільки від відповідача заява про розгляд справи у його відсутності не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положення ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Вироком Жидачівського районного суду від 25.08.2015 року [PERSON] був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, а саме за те, що 08.03.2015 року він із підвальних приміщень житлових будинків на вул.Фабрична,1"а" та Шашкевича,99 у м.Жидачеві Львівської області маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, таємно, шляхом демонтажу, викрав телефонні кабелі, належні ПАТ "Укртелеком", марки ТПП 10x2x0,4 довжиною 400 м. вартістю 2520 грн., кабель марки ТПП 20x2x0,4 довжиною 55 м. вартістю 663,3 грн. та кабель марки ТПП 30x2x0,4 довжиною 20 м. вартістю 346,2 грн., чим спричинив матеріальну шкоду ПАТ "Укртелеком" на загальну суму 3529,5 грн.. (а.с.5-7). Згідно із ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань чи мали місце ці дії чи вчинені вони цією особою. Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 від 10.03.2015 року, вартість робіт по ремонт та прокладання кабелю після викрадення по вул.Шашкевича та Фабричній,1"а" ум.Жидачеві Львівської області складає 8297,26 грн.(2-4). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд розглядає цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду. За таких обставин та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку, що із [PERSON] необхідно стягнути 8297,26 грн. заподіяної матеріальної шкоди на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

30.10.2015 року заявник в порядку окремого провадження звернувся до суду із заявою про встановлення факту національсності свого батька - [PERSON], який помер 04.08.1986 року. В обґрунтування своєї заяви вказав наступне. Заявник вказує, що батько по національності єврей, однак документів, які б доказували цей факт у архівах міста Донецька, де він працював більшу частину свого життя, та у Таганрозі (Росія) де він народився, не збереглося. На теперішній час відомості про національність мають для заявника зазначення, оскільки дають йому право на отримання конкретної цільової допомоги від єврейської діаспори, у тому числі- за кордоном. У зв'язку із зазначеним, заявник був змушений звернутися до суду, та у своїх вимогах просить суд: -встановити факт, що його батько - [PERSON] - є за національністю " єврей". В судове засідання заявник не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. На заявлених вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник зацікавленої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення вимог заявника. Судом встановлено, що [PERSON] помер 04.08.1986 року. Згідно міліцейської довідки форми № 1, яку видав Петровський райвідділ міліції міста Донецьк, [PERSON] за національністю "єврей".(а.с.4). Окрім того, в судовому засіданні допитом свідків [PERSON], яка працює редактором газети " за Уголь" у м.Донецьку, де довгий час редактором цієї газети був [PERSON], а також - [PERSON] та [PERSON], які були колегами та друзями [PERSON], знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] був за національністю єврей. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального Кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в України». У відповідності до ст. 3 вказаного Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст.11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно з приписами ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Концерн „Міські теплові мережі" в особі філії Шевченківського району звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2014 року було відмовлено у прийнятті заяви Концерну „Міські теплові мережі" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з [PERSON] в сумі 10085,27 грн. В позові зазначає, що згідно п. 2.1 Статуту Концерну "Міські теплові мережі" основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Згідно Рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009р. "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжі, починаючи з 01.01.2009р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн "МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну "МТМ". Позивач у період з січня 2009 року по червень 2014 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення у приміщенні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 10085,27 грн. Пунктом 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідач в добровільному порядку відмовляється вносити плату за надані послуги, чим завдає матеріальну шкоду Концерну. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. За вказаних обставин суд знаходить за можливе вирішення справи у відсутність позивача. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідності зі ст. 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за надані послуги. На думку суду позовні вимоги підтверджені й доведені в повному обсязі: довідкою про розрахунок заборгованості, довідкою про осіб, що зареєстровані в квартирі, копією статутних документів Концерну. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Концерн „Міські теплові мережі" в особі філії Шевченківського району звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та підігріву води. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2013 року було відмовлено у прийнятті заяви Концерну „Міські теплові мережі" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з [PERSON] в сумі 3417,85 грн. В позові зазначає, що згідно п. 2.1 Статуту Концерну "Міські теплові мережі" основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Згідно Рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009р. "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжі, починаючи з 01.01.2009р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн "МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну "МТМ". Позивач у період з травня 2011 року по травень 2013 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та підігріву води у приміщенні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 4552,04 грн., з яких відповідач сплатив 1134,19 грн. Сума несплаченого боргу складає 3417,85 грн. Пунктом 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідач в добровільному порядку відмовляється вносити плату за надані послуги, чим завдає матеріальну шкоду Концерну. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача до суду не з'явився, надав письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи у його відсутність та про задоволення позову. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідності зі ст. 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за надані послуги. На думку суду позовні вимоги підтверджені й доведені в повному обсязі: довідкою про розрахунок заборгованості, довідкою про осіб, що зареєстровані в квартирі, копією статутних документів Концерну. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,згідно якого вимагає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, що складає 12008 гривень 14 копійок. Свої вимоги ґрунтує тим, що відповідач, отримавши грошові кошти за кредитним договором, не виконав своїх зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів. Відповідно до положень ст.ст.274, 279 ЦПК України, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу були належним чином вручені копія позовної заяви з доданими документами, а також ухвала про відкриття провадження у справі, проте він свій відзив на позовну заяву у визначений строк не подав. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, з документів, поданих позивачем, вбачається, що 04.10.2011 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000,00 гривень. Крім того, згідно зазначених "Умов" було передбачено, що у раз порушення позичальником зобов`язань з погашення кредиту більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язується сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD + 5 % від суми позову. Як свідчить розрахунок заборгованості, поданий позивачем, відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання обов`язки щодо погашення суми кредиту та сплати інших платежів, внаслідок чого у нього станом на 24.10.2018 року наявна заборгованість у розмірі 12008 гривень 14 копійок, що складається із: 1775, 45 гривень - відсотки за користуванням кредитом; 9184,68 гривень - пеня; 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 548,01 гривень - штраф (процентна складова); 548,01 гривень - штраф (процентна складова). Ніяких доводів і доказів проти доказів позивача відповідач суду не надав, доказів позивача взагалі не оспорив, зустрічного розрахунку заборгованості також не надав, і правильність розрахунку позивача не заперечував. Таким чином, суд вважає доведеним наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором у розмірі, що ним зазначений. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON], згідно якого вимагає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, що складає 13418 гривень 42 копійки. Свої вимоги ґрунтує тим, що відповідач, отримавши грошові кошти за кредитним договором, не виконав своїх зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів. Відповідно до положень ст.ст.274, 279 ЦПК України, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу були належним чином вручені копія позовної заяви з доданими документами, а також ухвала про відкриття провадження у справі, проте він свій відзив на позовну заяву у визначений строк не подав. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, з документів, поданих позивачем, вбачається, що 07.10.2014 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, згідно зазначених "Умов" було передбачено, що у раз порушення позичальником зобов'язань з погашення кредиту більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Як свідчить розрахунок заборгованості, поданий позивачем, відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов'язання обов'язки щодо погашення суми кредиту та сплати інших платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.01.2018 року наявна заборгованість у розмірі 13418 гривень 42 копійки, що складається із: 256,53 гривень заборгованість за кредитом; 8946,73 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00 гривень заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована частина); 615,16 гривень штраф (процентна частина). Ніяких доводів і доказів проти доказів позивача відповідач суду не надав, доказів позивача взагалі не оспорив, зустрічного розрахунку заборгованості також не надав, і правильність розрахунку позивача не заперечував. Таким чином, суд вважає доведеним наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором у розмірі, що ним зазначений. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до \~ [PERSON] ,згідно якого вимагає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, що складає 13571 гривень 57 копійок. Свої вимоги ґрунтує тим, що відповідач, отримавши грошові кошти за кредитним договором, не виконав своїх зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів. Відповідно до положень ст.ст.274, 279 ЦПК України, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу були належним чином вручені копія позовної заяви з доданими документами, а також ухвала про відкриття провадження у справі, проте він свій відзив на позовну заяву у визначений строк не подав. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, з документів, поданих позивачем, вбачається, що 31.01.2014 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12000,00 гривень. Крім того, згідно зазначених "Умов" було передбачено, що у раз порушення позичальником зобов`язань з погашення кредиту більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язується сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD + 5 % від суми позову. Як свідчить розрахунок заборгованості, поданий позивачем, відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання обов`язки щодо погашення суми кредиту та сплати інших платежів, внаслідок чого у нього станом на 20.12.2017 року наявна заборгованість у розмірі 13571 гривень 57 копійок, що складається із: 3354,36 гривень тіло кредиту; 1890,97 гривень - відсотки за користуванням кредитом; 7203,78 гривень - пеня; 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 622,46 гривень - штраф (процентна складова). Ніяких доводів і доказів проти доказів позивача відповідач суду не надав, доказів позивача взагалі не оспорив, зустрічного розрахунку заборгованості також не надав, і правильність розрахунку позивача не заперечував. Таким чином, суд вважає доведеним наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором у розмірі, що ним зазначений. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до \~ [PERSON] ,згідно якого вимагає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, що складає 13679 гривень 24 копійки. Свої вимоги ґрунтує тим, що відповідач, отримавши грошові кошти за кредитним договором, не виконав своїх зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів. Відповідно до положень ст.ст.274, 279 ЦПК України, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу були належним чином вручені копія позовної заяви з доданими документами, а також ухвала про відкриття провадження у справі, проте він свій відзив на позовну заяву у визначений строк не подав. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, з документів, поданих позивачем, вбачається, що 22.06.2012 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2500,00 гривень. Крім того, згідно зазначених "Умов" було передбачено, що у раз порушення позичальником зобов`язань з погашення кредиту більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язується сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD + 5 % від суми позову. Як свідчить розрахунок заборгованості, поданий позивачем, відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання обов`язки щодо погашення суми кредиту та сплати інших платежів, внаслідок чого у нього станом на 18.09.2018 року наявна заборгованість у розмірі 13679 гривень 24 копійки, що складається із: 5288,19 гривень - відсотки за користуванням кредитом; 7425,40 гривень - пеня; 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 627,58 гривень - штраф (процентна складова). Ніяких доводів і доказів проти доказів позивача відповідач суду не надав, доказів позивача взагалі не оспорив, зустрічного розрахунку заборгованості також не надав, і правильність розрахунку позивача не заперечував. Таким чином, суд вважає доведеним наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором у розмірі, що ним зазначений. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved