Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

представник позивача, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 690008524 від 26.02.2008 в розмірі 63734,87 грн., яка складається з 22242,31 грн. тіла кредиту, 41492,56 грн. заборгованості за відсотками, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал", а також- 1921,00 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору між ПАТ "Альфа- Банк" та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 15150 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості 26.02.2009. Однак, всупереч умов договору, відповідач кредит не погасив та не сплатив відсотки 18.12.2012 ПАТ "Альфа-Банк" та ТзОВ "Фінансова Компанія "Кредит -Капітал" уклали договір про відступлення права вимоги №2012-1-2/1. Згідно договору купівлі продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01 від 27.12.2012, укладеного між ТзОВ "Фінансова Компанія "Кредит -Капітал" та ТзОВ Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" відбулось переуступлення прав вимог, тобто ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ "Альфа- Банк", включно і до [PERSON] Наведене стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.05.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 10.07.2019 Долинським районним судом ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог, яке ухвалою Долинського районного суду від 15.08.2019 скасоване на підставі поданої [PERSON] заяви про перегляд та скасування заочного рішення. Згідно поданої заяви [PERSON] стверджував, що йому не було відомо про розгляд справи та наявність позову, а тому він був позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в суді. Позов не визнав та просив застосувати строки позовної давності, оскільки договір переуступки права вимоги було укладено у 2012 році, а до суду з даним позовом звернулись аж 24.05.2019. Про те, що декільки разів змінювались кредитори, йому також не було відомо. Жодних претензій чи вимог з поверненням боргу він не отримував, так як вбачається з долучених позивачем до справи документів, його адреса вказана невірно. У матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази того, що позивачем викуплено суму заборгованості: в договорі відступлення права вимоги від 18.12.2012 відсутній розмір викупленої суми; витяг з реєстру боржників від 18.12.2012 не завірений ЗАТ "Альфа-Банком"; розмір заборгованості нічим не підтверджений, оскільки йому як позичальнику надавався кредит на суму 15150,00 грн., а тому не зрозуміло яким чином тіло кредиту збільшилось до 22242,31 грн. Таким чином, оскільки відсутні допустимі докази правомірності заявлених вимог та розміру заборгованості, пропущений строк позовної давності без поважних причин, а позов подано до неналежного суду, відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог. 12.09.2019 представником позивача подано заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, згідно якого, вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про розгляд справи. Строки звернення до суду не пропущені, оскільки кредитним договором збільшено позовну давність, яка становить 50 років. Окрім цього, звернувшись до суду з даним позовом, жодним чином не порушено підсудність, яка узгоджена зі ст.27 ЦПК України. Вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів того, що вживались заходи досудового врегулювання спору між сторонами, оскільки повідомлення про заборгованість та листи про зміну кредитора скеровувались саме на адресу, яку відповідач вказав у заяві про перегляд заочного рішення: [ADDRESS] . З приводу недоведеності суми боргу зазначив, що згідно укладеного договору про відступлення права вимоги №212-1-2/1 від 18.12.2012 передбачено, що цедент зобов"язаний на дату здійснення оплати цесіонарієм ціни прав вимоги підготувати і передати цесіонарію в електронній формі Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку 1-2 до цього договору з усіма даними про боржника. Тому вказаний реєстр не боржників не засвідчується мокрою печаткою ЗАТ "Альфа-Банк" як продавцем боргу. У підтвердження факту оплати купівельної ціни за Договором про відступлення права вимоги №2012-1-2/1 від 18.12.2012 та оплату КУА "Прімоколект -Капітал" купівельної ціни свідчать надані оригінали платіжних доручень. Нарахування відсотків здійснювалось ПАТ "Альфа-Банк" відповідно до додатку №1 до договору від 26.02.2008 за №690008524, з яким [PERSON] ознайомлений. З наведених підстав у задоволенні позову просить відмовити. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність представника ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, з підстав вказаних у заявах та письмових поясненнях, зазначивши, що розмір заборгованості не є доведеним позивачем належними і допустимими доказами, стверджував, що він не брав кредит у розмірі 22242,31 грн. Окрім цього вказав, що кредит у розмірі 15150,00 грн він погашав, однак не в повній мірі, оскільки втратив роботу. Також зазначив про пропуск позивачем строків звернення до суду з даними вимогами. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що 26.02.2008 між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено Договір №690008524, відповідно до умов якого Банк, на підставі отриманої Анкети-заяви на відкриття рахунку та цього Договору зобов`язався відкрти рахунок і видати Клієнту Основну картку VISA та протягом строку її дії здінсювати обслуговування операцій з її використанням, надати Клієнту Кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для здійснення операцій із застосуванням платіжної картки, надавати інші послуги згідно з цим Договором, а відповідач зобов`язався сплачувати Банку проценти за користування відновлювальною кредитню лінією, винагороду за послуги, що надаються відповідно до умов цього Договору, та виконувати інші умови цього Договору (а.с.7-16) Згідно з п.2.1 розділу 1 Кредитного договору сума відновлювальної кредитної лінії становить 15150,00 гривень, тоді як позивачем заявлено до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 22242,31 грн. і при цьому, не долучено жодного доказу про обставини зміни кредитного ліміту. Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Позивач натомість в обґрунтування ціни позову долучив лише витяг з реєстру боржників (а.с.137) та розрахунок заборгованості (а.с. 54), в яких взагалі відсутні відомості, які фіксують факти здійснення господарських операцій та жодним чином не підтверджує факт виконання операцій на загальну суму, обраховану до стягнення. Вони містять лише посилання на загальну суму заборгованості та її складові, однак відсутня інформація за який період нарахована дана заборгованість, відомостей про внесені платежі, періоди нарахування відсотків, тощо. Відповідно до п.2.3 Кредитного договору за користування відновлювальною кредитною лінією Банк нараховує, а Клієнт сплачує відсотки за користування відновлювальною кредитною лінією в розмірі, визначеному у Додатку №1 цього договору (а.с. 9). Згідно з Договором про відкриття і порядок введення рахунку покриття особистої міжнародної карти VISA- Альфа-Банк фізичної особи-резидента №690008524 від 26.02.2008 розміри процентних ставок зазначено по окремих типах картках VISA: 28.13 %, 32,10%, 50,82 %. Який саме тип картки VISA отримав відповідач: Electron, Classic чи Gold в даному Додатку не зазначено (а.с. 17), а тому не зрозуміло за якою відсотковою ставкою та період нарахована заборгованість в розмірі 41492,56 грн. Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк На момент розгляду справи доказів про погашення заборгованості за Кредитним договором з боку відповідача суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. 18.12.2012 ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ " Фінансова компанія "Кредит Капітал" уклали Договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1 (а.с. 21-30). Згідно Договору про відступлення права вимоги, ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ "Альфа-Банк", в тому числі і до [PERSON] (а.с 31,137). Згідно з п. 2.3 даного Договору право вимоги вважається відступленим цесіонарію з дати оплати цесіонарієм Ціни Прав Вимоги відповідно до п.4.2 (розмір компенсації в п. 4.2 взагалі відсутній (а.с. 24)). В дату здійснення оплати Цесіонарієм Ціни Прав Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників за формою, встановленою в Додатку №2 до цього договору (а.с 22). Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 18.12.2012 (витяг) до Договору №2012-1-2/1 від 18.12.2012 всупереч п.2.3 Договору не містить підпису Цедента - ПАТ "Альфа-Банк" (а.с. 31). Позивачем у підтвердження оплати цесіонарієм Ціни Прав Вимоги на користь ПАТ "Альфа-Банк" надано платіжні доручення, серед яких призначення платежу: забезпечувальний платіж у розмірі, визначеному у п. 5.1 Договору про наміри відступлення прав вимоги №2012-1-2 від 23.11.2012 (а.с. 142,143). Однак, встановити, що п. 5.1 Договору про наміри відступлення прав вимоги передує саме укладанню Договору від 18.12.2012 № 2012-1-2/1, не має змоги, оскільки копія такого договору в матеріалах справи відсутня. 27.12.2012 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали Договір купівлі-продажу (відступлення права вимоги ) № 27/12/2012-01, згідно якого позивач, у відповідності до ст. 512 ЦК України, набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал", в тому числі і до [PERSON] , (а.с. 32-45). Згідно п.п.8.1.2., 8.1.3. даного Договору в день підписання цього договору кредитор зобов"язаний передати новому кредитору в письмовій формі Реєстр боржників за форою, узгодженою сторонами в Додатку №1 до цього Договору з усіма заповненими даними про боржників та Права Вимоги, які обов"язково повинні міститись в Реєстрі боржників. Після одержання від кредитора Реєстру боржників в електронному вигляді та Реєстру боржників у письмовому вигляді, сторони підписують Акт приймання - передачі Рєстру боржників (а.с. 39). Позивач надав суду Акт приймання-передачі реєстру боржників від 27.12.2012 до Договору купівлі -продажу (відступлення прав вимоги ) №27/12/2012-01 від 27.12.2012 без печатки та підпису ТзОВ "ФК" Кредит Капітал", що суперечить вказаним вище пунктам Договору (а.с.45). У підтвердження факту оплати ТзОВ КУА "Прімоколект-Капітал" купівельної ціни за Договором купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01 від 27.12.2012 долучені платіжні доручення, які датовані листопадом, груднем 2012 року, призначення платежу яких: плата забезпечувального платежу згідно попереднього договору №27/11/12-01 від 27.11.2012 (а.с.143,145-154), проте встановити чи сплачені кошти становлять купівельну ціну саме за Договором №27/12/2012-01 від 27.11.2012 суд позбавлений можливості, так як копія попереднього договору в матеріалах справи відсутня. Доказами відповідно до частини 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частини 1,2 статті 77, стаття 79 ЦПК України). Аналізуючи викладене, розрахунок заборгованості та зазначені вище документи, на які посилається позивач в обгрунтування позовних вимог, не можна визнати належним та достовірним доказом наявності кредитних правовідносин, оскільки він не містить інформації про те коли і у якому розмірі відповідачеві були надані в користування грошові кошти та на яких умовах, відсоткову ставку, період, за який нараховано заборгованість. Будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку у розмірі 22242,31 грн. чи на рахунок відповідача позивачем, або отримання відповідачем у касі банку готівкових коштів суду не надано, яким чином тіло кредиту збільшилось встановити не має змоги. У позовній заяві не вказано, що позивач не мав можливості надати відповідні докази разом з позовною заявою. Надалі будь-яких письмових звернень до суду із зазначенням об`єктивних причин неможливості їх надання останній не подавав. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, в зв`язку з недоведеністю позивачем наявності у відповідача заборгованості та її розміру, а також ненаданням достатніх доказів на підтвердження переходу прав вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Відповідач просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для нього. Виходячи з наведеного, позовна давність застосовується лише у випадку обґрунтованості позову. У разі якщо вимоги позову є необґрунтованими, то суд має відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити за недоведеністю. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України, і у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 526, 610, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed