Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів по справі на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11387633000 від 27 серпня 2008 року в розмірі 12549,77 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 21 січня 2014 року, складає 100310,33 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 27 серпня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11387633000, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 18880 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % на рік. Кінцевий термін повернення кредиту 26 серпня 2015 року. Для забезпечення виконання усіх грошових зобовязань, відповідач [PERSON] передав АКІБ "УкрСиббанк" у заставу транспортний засіб "Mitsubishi Lancer", 2008 року випуску, чорного кольору, кузов JMBSNCY4A8U011476, р.н. [NUMBER], вартість якого, за домовленістю сторін складала 124611 грн. Відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, через що у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 21 січня 2014 року становить 12549,77 доларів США, що в еквіваленті становить 100310,33 гривень і яка складається з наступного: кредитна заборгованість 8913,37 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 21 січня 2014 року становить 71244,57 гривень; заборгованість по процентам 2939,03 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 21 січня 2014 року становить 23491,67 гривень; пеня за прострочення сплати процентів 274,10 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 21 січня 2014 року становить 2190,90 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту 423,27 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 21 січня 2014 року становить 3383,19 гривень. Крім того, 27 серпня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого остання несе солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON] за виконання зобов'язань по кредитному договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заперечення проти позову, в якому зазначив, що за договором страхування наземного транспорту № 3021799 від 31 березня 2010 року, укладеного між ним та АТ "СК "АХА Україна", ним було застраховано предмет застави - транспортний засіб "Mitsubishi Lancer", 2008 року випуску, чорного кольору, кузов JMBSNCY4A8U011476, р.н. [NUMBER]. 30 вересня 2010 року, внаслідок ДТП, даний транспортний засіб було пошкоджено, і згідно листа СК "АХА Страхування" визнано повну загибель транспортного засобу. Вважає, що всі правовідносини, в тому числі й по отриманню страхових платежів, перейшли в площину банк - страхова компанія (вигодонабувачем за договором страхування є банк) і не мають до нього жодного відношення, договір про надання споживчого кредиту є виконаним. В судовому засіданні пояснив, що йому відомо про перерахування 21 грудня 2010 року страховою компанією на користь банку страхового відшкодування. Також надав до суду клопотання про визнання неналежного позивача, обґрунтовуючи її тим, що договір факторингу визначає право переуступки боргу боржника, а не переуступки договірних правовідносин між кредитором і боржником, також банк не повідомив ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" той факт, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться цивільна справа за позовом банку до нього і прийнято рішення про задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки до суду не повідомила, надала до суду заперечення проти позову, в якому зазначила, що позовна заява про стягнення заборгованості подана банком до неї, як до поручителя, безпідставно, з порушенням строків позовної давності. Просить визнати договір поруки № 225577 від 27 серпня 2008 року, укладений між нею та АКІБ "УкрСиббанк" таким, що втратив чинність та повністю відмовити у задоволенні позову до неї, як до поручителя. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що 27 серпня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11387633000, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 18880 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % на рік. Кінцевий термін повернення кредиту 26 серпня 2015 року. Для забезпечення виконання усіх грошових зобовязань, відповідач [PERSON] передав АКІБ "УкрСиббанк" у заставу транспортний засіб "Mitsubishi Lancer", 2008 року випуску, чорного кольору, кузов JMBSNCY4A8U011476, р.н. [NUMBER], вартість якого, за домовленістю сторін складала 124611 грн. Ці обставини підтверджуються договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11387633000 від 27 серпня 2008 року, додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11387633000 від 27 серпня 2008 року (графік погашення кредиту), договором факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року, актом приймання-передачі права вимоги від 20 квітня 2015 року, витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року, статутом ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" Для забезпечення сплати (повернення) відповідачем [PERSON] кредитних коштів та відсотків за користування ними 27 серпня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого остання несе солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON] за виконання зобов'язань по кредитному договору, що підтверджується договором поруки № 225577 від 27 серпня 2008 року. Відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, через що у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 21 січня 2014 року становить 12549,77 доларів США, що в еквіваленті становить 100310,33 гривень і яка складається з наступного: кредитна заборгованість 8913,37 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 21 січня 2014 року становить 71244,57 гривень; заборгованість по процентам 2939,03 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 21 січня 2014 року становить 23491,67 гривень; пеня за прострочення сплати процентів 274,10 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 21 січня 2014 року становить 2190,90 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту 423,27 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 21 січня 2014 року становить 3383,19 гривень, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом [PERSON], станом на 21 січня 2014 року, за кредитним договором № 11387633000 від 27 серпня 2008 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно п. 2.2. договору поруки № 225577 від 27 серпня 2008 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", та відповідачем [PERSON], у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які останній зобовязаний виконати протягом 10-ти робочих днів з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом) шляхом переказу/перерахування коштів у розмірі визначеному п.1.3 договору на рахунки, вказані кредитором. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON], оскільки позивачем не надано суду доказів направлення відповідачу [PERSON] повідомлення з вимогою виконати зобовязання [PERSON] в цілому (або в тій чи іншій його частині), тож позивач не набув права вимагати від відповідача [PERSON], як поручителя, виконання ним зобовязання, що витікає із кредитного договору. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-69цс11, право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя\~шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом\~припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України, вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом статей 559, 598 ЦК України, припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати. Уживаний законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, термін "порука" використовується в розумінні зобовязального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін, слід дійти висновку про те, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, на припинення зобовязання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст.\~16 ЦК України. Виходячи з вищевикладеного, суд не погоджується з твердженням відповідача [PERSON] про необхідність визнання договору поруки № 225577 від 27 серпня 2008 року, укладеного між нею та АКІБ "УкрСиббанк" таким, що втратив чинність, оскільки способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом повязане припинення поруки. Суд також не погоджується з твердженням відповідача [PERSON] про те, що позивач є неналежним, оскільки договір факторингу № 17, укладений 20 квітня 2015 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" не оскаржувався в судовому порядку та не був визнаний недійсним. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджені письмовими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, в звязку з тим, що договір про надання споживчого кредиту № 11387633000 від 27 серпня 2008 року відповідає вимогам закону, зобовязання по договору у встановлений строк ним не виконуються, тож сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial