Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач в грудні 2017 року звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 569/4563APLAPT6 від 21.06.2013 року у розмірі 55 400,94 грн., яка складається: 40384,25 грн. - заборгованість за кредитом; 4045,61 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6636,08 грн. - заборгованість за пенею; 4335,00 грн. - заборгованість по комісії. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 21.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено договір №569/4563APLAPT6, згідно умов якого Банк надав останньому кредит у розмірі 41300,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 03.07.2016 року. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. Однак, відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим заборгованість відповідача станом на 27.11.2017 року складає - 55400,94 грн., з яких : 40384,25 грн. - заборгованість за кредитом; 4045,61 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6636,08 грн. - заборгованість за пенею; 4335,00 грн. - заборгованість по комісії. 28.04.2014 року ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги № 20140428-Г, згідно якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Платинум Банк», включно і до [PERSON] . Після укладення договору відступлення, ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" була здійснена низка заходів щодо врегулювання спору у досудовому порядку, однак зобов`язання з боку відповідача залишились невиконаними, тому змушене звернутись до суду. Провадження у справі відкрито ухвалою від 19.01.2018 року з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження (суддя Супрун Г.Б.). Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 05.09.2018 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М. Представником позивача до початку судового засідання подана заява, в якій сторона позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21.06.2013 р. між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 569/4563APLAPT6. Предметом даного договору було надання відповідачу кредиту у сумі 41300,00 грн. з терміном повернення кредиту до 03.07.2016 року, зі сплатою 15,0 % річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 27.11.2017 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 55400,94 грн., з яких: 40384,25 грн. - заборгованість за кредитом; 4045,61 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6636,08 грн. - заборгованість за пенею; 4335,00 грн. - заборгованість по комісії. Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2014 року ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" уклали Договір факторингу № 20140428-Г, згідно якого Банк відступив, а позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Платинум Банк», в даному випадку і до [PERSON] по кредитному договору № 569/4563APLAPT6 від 21.06.2013 року. У п.1 ч.1 ст.512 та ст.514 ЦК вказано, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). 23.11.2017 р. позивачем за вих. № 95 надіслана вимога відповідачу про погашення кредитної заборгованості, але вищевказана заборгованість відповідачем позивачу не погашена. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором за кредитним договором №569/4563APLAPT6 від 21.06.2013 року в розмірі 55400,94 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 1 600,0 грн. На підставі викладеного, ст.ст.512, 514, 526, 610-612, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved