Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Зазначає, що 22 квітня 2014 року між ним, [PERSON] та публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" укладений договір банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 778927/2014 (в доларах США), у відповідності з яким він розмістив вклад на суму 15000 доларів США на строк один місяць з виплатою 12 % річних в кінці строку. Однак, як вказує позивач, в означений строк відповідач кошти не повернув. Просить стягнути з відповідача суму вкладу, відсотки, інфляційні та три відсотки річних. Позивач в судове засідання не з'явився. Його представник [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність заочного розгляду справи за наявними в ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи та надавши оцінку доказам, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 квітня 2014 року між позивачем [PERSON] та публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" укладений договір банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 778927/2014 (в доларах США) (далі Договір), у відповідності з яким позивач розмістив вклад на суму 15000 доларів США на строк один місяць з виплатою 12 % річних в кінці строку. Після закінчення строку вкладу, позивач звернувся до відповідача з заявою про намір забрати вклад і нараховані відсотки. Однак, відповідач відмовив йому у видачі вкладу, посилаючись на відсутність грошових коштів. У відповідності зі ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується не території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належна кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав. Згідно зі ст. 41 Конституції України, «кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим…». Виходячи з цього, вважаю, що Відповідач відмовившись видати вклад по його закінченні, порушив моє право приватної власності на вклад, закріплене Конституцією України. Згідно з положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Такий закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення вкладу є протиправними. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись чином, відповідно до умов договору. Станом на дату звернення з цим позовом, згідно офіційної ставки Національного банку України у гривневому еквіваленті заборгованість відповідача складає 15000(п"ятнадцять тисяч доларів США) основного боргу. Крім того, з відповідача мають бути стягнені відсотки за користування коштами позивача у визначеному договором розмірі, тому розмір заборгованості по відсоткам складає 300 доларів США за два місяця користування коштами - червень-липень 2014 р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року розглянув справу № 6-140 цс 13, предметом якої був спір про стягнення з банку на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних за несвоєчасне повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту). При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого за змістом ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, з відповідача має бути стягнено 3% річних та інфляційні втрати за нижченаведеним розрахунком. За розрахунком позивача, що перевірений судом, з відповідача має бути стягнено інфляційні в розмірі 60 доларів США та три відсотки річних в розмірі 88 доларів 77 центів США. Загальна сума заборгованості за договором банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 778927/2014 від 22 квітня 2014 року - 15 448 доларів США 77 центів, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день розгляду справи становить 200 061, 57 грн. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевказаного і

Outcome: approved