Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

В серпні 2018 року до Менського районного суду звернувся адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] з позовом до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, третя особа Менська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позовні вимоги мотивував наступним. 08 грудня 2012 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по пров. Зарічний (раніше Кірова), 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області, а також Ѕ частини земельної ділянки площею 0,0988га для ведення особистого селянського господарства, Ѕ частина земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміщених по пров. Зарічний (раніше Кірова), 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області. Крім цього, за життя [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Киселівка Менського району Чернігівської області та отримала [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля площею 1,95 га та кормові угіддя площею 0,73 га). Також за життя [PERSON], як член колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» отримала свідоцтво про право власності на майновий пай КСП «Світанок» вартістю 3052 грн. Після померлої [PERSON] ніхто зі спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини та не отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно. Тому згідно частини 3 статті 1268 ЦК України, спадщину після померлої [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини він постійно проживав зі спадкодавцем, і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. 27 грудня 2015 року помер рідний брат позивача [PERSON], поховання якого здійснив позивач. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,63 га (рілля площею 1,9 га та кормові угіддя площею 0,73 га) наданої йому як члену КСП «Світанок» с. Киселівка Менського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 394543. Також за життя [PERSON] як член колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» отримав свідоцтво про право власності на майновий пай КСП «Світанок» вартістю 1930 грн. Спадщину після померлого [PERSON] прийняв батько спадкодавця, який в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого сина, проте не отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно. 10 березня 2017 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по пров. Зарічний (раніше Кірова), 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області (Ѕ частину якого померлий успадкував після померлої дружини [PERSON]К.), а також земельні ділянки площею 0,0988 га для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміщених по провулку Зарічний (раніше Кірова), 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області. Крім цього, за життя [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» в с. Киселівка Менського району Чернігівської області та отримав [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку (рілля площею 1,9 га, кормові угіддя площею 0,73 га). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 2,63 га, надана йому як члену КСП для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому у вказаному [PERSON] акті на право власності на земельну ділянку було зроблено помилку в написанні по батькові власника, а саме: Онисімовичу замість Онисимовичу. Також до складу спадкового майна після померлого [PERSON] входить майновий пай КСП «Світанок» вартістю 7986 грн., що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) № 266. Однак при видачі вказаного свідоцтва була допущена помилка в написанні по батькові власника, а саме: Анісімовичу замість Онисимовичу. Позивач в установлений законом строк звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого 10 березня 2017 року батька [PERSON] Проте отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно позивач не зміг, в звязку з тим, що не надав нотаріусу оригінали документів, що підтверджують право власності на спадкове майно спадкодавців, а також допущені помилки в написанні по батькові померлого [PERSON] в [PERSON] акті на право власності на земельну ділянку (Онисімовичу замість Онисимовичу) та Свідоцтві про право власності на майновий пай (Анісімовичу замість Онисимовичу). В звязку з цим, для захисту своїх прав позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити юридичний факт належності померлому батьку [PERSON] [PERSON] акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 394542 та Свідоцтва про право власності на майновий пай КСП «Світанок» с. Киселівка № 266, виданого 15.07.2003, а також визнати за ним право власності на спадкове майно після померлих: матері, брата та батька. Згідно ухвали Менського районного суду від 28 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Згідно ухвали Менського районного суду від 02 листопада 2018 року у справі було замінено первісного відповідача Менську міську (обєднану) територіальну громаду на належного відповідача Менську міську раду Менського району Чернігівської області. Ухвалою Менського районного суду від 10 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. За ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 08 січня 2018 року до участі справі залучено [PERSON] та [PERSON] в якості співвідповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував та показав, що спадщину після померлого батька [PERSON] він не приймав, в установлений законом строк до нотаріальної контори не звертався. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову та показала, що позивач здійснював поховання померлих за власний рахунок. Спадщину, яка відкрилась після її померлого батька [PERSON] вона не приймала, в установлений законом строк до нотаріальної контори не зверталась. В судовому засіданні буда також допитана свідок [PERSON], яка підтвердила, що померлий 10 березня 2017 року [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» в с. Киселівка Менського району Чернігівської області, а тому [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку, виданий на імя [PERSON] та Свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) видане на імя [PERSON] дійсно належать [PERSON]. Заслухавши пояснення\~позивача та\~його представника, відповідачів, враховуючи пояснення свідка, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як встановлено в судовому засіданні, 08 листопада 2012 року в с. Киселівка Менського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 196130, виданого виконкомом Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с.17). Після померлої [PERSON] відкрилась спадщина на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями по пров. Зарічний, 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області, а не на Ѕ його частину, як наполягав на цьому позивач та його представник. До такого висновку суд приходить виходячи з наступного. Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Відповідно до довідки № 423/5, виданої в.о.старости Киселівського старостинського округу 12.06.2018 житловий будинок з надвірними будівлями по пров. Зарічний, 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області зареєстрований у сільській раді під особовим рахунком № 618, мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] та членами: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.48). Таким чином, майно колгоспного двору по пров. Зарічний, 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області збереглось за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках по ј кожному. Крім цього, судом встановлено, що до складу спадкового майна, після померлої [PERSON] входить земельна ділянка площею 0,0988 га та земельна ділянка площею 0,2500 га по пров. Кірова, 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 909258 та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 909257 (а.с.65-66). Також земельна ділянка площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області, що належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 394547 (а.с.67). А також майновий пай в КСП «Світанок», що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) № 267 (а.с.73). Згідно рішення двадцять девятої сесії шостого скликання Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області від 28 вересня 2015 року «Про перейменування вулиць та провулків в населених пунктах Киселівської сільської ради» провулок Кірова перейменовано на провулок Зарічний (а.с.38). Як слідує з повідомлення завідувача Менської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 8/01-16 від 03.01.2019 спадкова справа до майна померлої 08 листопада 2012 року [PERSON], не заводилась (а.с.153). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, враховуючи, що чоловік спадкодавця померлої [PERSON] [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, тому вважається таким, що прийняв спадщину після померлої дружини. 27 грудня 2015 року в с. Киселівка Менського району Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 280254, виданим повторно 14 червня 2016 року Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.16). Після померлого [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить ј частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по пров. Зарічний 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області (як члену колгоспного двору, який станом на 15.04.1991 був зареєстрований в даному господарстві), також земельна ділянка площею 2,63 га, що розташована на території Киселівської сільської ради Менського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 394543 (а.с.74), а також майновий май КСП «Світанок», що належить спадкодавцю згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) № 279 (а.с.80). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як слідує з матеріалів спадкової справи № 237/2016, заведеної до майна померлого 27 грудня 2015 року [PERSON] слідує, що з заявою про прийняття спадщини після померлого, в установлений законом строк звернувся його батько [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не отримав. 10 березня 2017 року в м. Корюківка Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 299262, виданого Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.15). Після померлого [PERSON] відкрилась спадщина на ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по пров. Зарічний (раніше Кірова) в с. Киселівка Менського району Чернігівської області, з яких ј частина належна йому як члену колишнього колгоспного двору, ј частина успадкована після померлої дружини і ј частина успадкована після померлого сина [PERSON], а також земельної ділянки площею 0,0988 га для ведення особистого селянського господарства і земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміщених по провулку Зарічному, 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області, які спадкодавець успадкував після померлої 08.12.2012 дружини [PERSON] Крім цього, до складу спадкового майна після померлого [PERSON] входить земельна ділянка площею 2,63 га ( рілля площею 1,9 га та кормові угіддя площею 0,73 га), що належить спадкодавцеві згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 394542 (а.с.58); а також майновий пай члена КСП «Світанок», що належить спадкодавцеві згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) № 266 (а.с.64). Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після померлого [PERSON] є позивач його син, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЕЛ № 464870 (а.с.12). Як слідує з матеріалів спадкової справи № 161/2017, заведеної до майна померлого [PERSON], позивач [PERSON] в установлений законом строк звернувся до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька. Проте отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно не зміг, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також у звязку з тим, що в свідоцтві про смерть його померлого батька по батькові спадкодавця вказано Онисимович, а в [PERSON] акті про право власності на земельну ділянку по батькові вказано Онисімович, а в Свідоцтві про право власності на майновий пай Анісімович, про що свідчать наявні в матеріалах справи постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1701/02-31 від 26.07.2018 (а.с.82) та № 1924/02-31 від 04.09.2018 (а.с.114). Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що різниця у написанні по батькові спадкодавця [PERSON], є наслідком довільного перекладу з російської мови на українську при заповненні правовстановлюючих документів, а тому є підстави вважати, що [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 394542 на імя «Наумчик Валентину Онисімовичу» дійсно належить померлому «Наумчик Валентину Онисимовичу», та Свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) № 266 на імя «Наумчик Валентина Анісімовича» дійсно належить померлому «Наумчик Валентину Онисимовичу». Крім цього, даний факт в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] Для позивача встановлення факту належності даних документів, має юридичне значення, оскільки надасть йому можливість на оформлення права власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оскільки, у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Киселівка по пров. Зарічний, 2 був колгоспним двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права \~на \~нерухоме \~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до набрання\~чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно довідки № 217, виданої 18.06.2018 КП Чернігівське МБТІ, станом на 31.12.2012 право власності за адресою провулок Зарічний, 2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області, не зареєстровано (а.с.18). Технічний паспорт на житловий будинок № 2 по провулку Зарічний в с. Киселівка Менського району Чернігівської області виготовлено 18.06.2018 (а.с.29-33). Згідно із звітом про оцінку майна, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Киселівка, провулок Зарічний, 2, Менського району, Чернігівської області має загальну вартість 16228 грн. 00 коп. (а.с.19-37). Ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути обєктом спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, враховуючи, що всі доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме: встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів померлому [PERSON] та визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно після померлої 08 грудня 2012 року матері [PERSON], померлого 27 грудня 2015 року брата [PERSON] та померлого 10 березня 2017 року батька [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved