Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулась до СФГ Україна" та відділу державної реєстрації Ружинської райдержадміністрації Житомирської області з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що є власником земельних ділянок площею 1.2801 га та 1.4201 га, , розташованих на території Прибережненської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом. Вказані земельні ділянки знаходяться в користуванні у відповідача СФГ "Україна" відповідно до договорів оренди землі (без номера) від 16.12.2015р., укладених від її імені з даним господарством. На підставі цих договорів оренди державним реєстратором було винесено рішення та проведено реєстрацію права оренди зазначених земельних ділянок за СФГ "Україна" строком на 10 років. Оскільки зазначені договори оренди землі позивачка не підписувала і не доручала іншій особі підписувати їх , тому вона вважає, що вони є недійсними, оскільки при їх укладенні порушено принцип свободи договору і її вільного волевиявлення. Вказані договори також порушують її право власності, гарантоване Конституцією Украіни, так як позивачка не має змоги реалізувати своє право щодо розпорядження належними їй на праві власності земельними ділянками. 2 З\~вказаних підстав\~позивачка просить\~суд визнати\~ недійсними договори оренди земельних ділянок площею 1.2801 га та 1.4201 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Прибережненської сільської ради Ружинського району Житомирської області, кадастрові номера яких 1825285800:02:000:0073 та 1825285800:01:000:0076, укладених 14 грудня 2015 року між [PERSON] та Селянським (фермерським) господарством "Україна". Позивачка також просить скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28257197 від 16.02.2016р. та індексний номер 28257003 від 16.02.2016р., та записи про інше речове право за № 13269235, № 13269081, відповідно до якого на підставі вищевказаних Договорів оренди землі (без номерів) від 14.12.2015р. за Селянським (фермерським) господарством "Україна" зареєстровано право оренди належних їй земельних ділянок площею 1.2801 га та площею 1.4201 га. В судовому засіданні представник позивачка позовні вимоги підтримав з вказаних в позовній заяві підстав, а саме тому, що позивачка не підписувала оспорювані договори оренди землі. Представник відповідача - СФГ "Україна" в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не подав. Представник відповідача - відділу державної реєстрації Ружинської РДА в судовому засіданні пояснила, що на час прийняття рішення про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки у державного реєстратора не було відомостей, що підписи на договорах оренди земельних ділянок виконанні не орендодавцем [PERSON], а іншою собою. В зв'язку з цим підстав відмовляти у прийняття відповідного рішення та не проводити державну реєстрацію права оренди землі не було. В той же час, якщо судом буде встановлено , що договори оренди землі є недійсними, то це є підставою для скасування рішення державного реєстратора та запису про реєстрацію права оренди землі. Суд, вислухавши доводи представників сторін, дослідивши письмові докази та висновок експерта, встановив наступне. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627 ЦК України). За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства України, Законом України "Про оренду землі". Відповідно до ч.4 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 3 Частиною першою ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно із частиною п'ятою ст.6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Підпунктом 6 пункту 2 частини першої ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Статтею 2 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом з тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації іншого речового права -права оренди землі.. Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Тобто, зокрема, підставою недійсності правочину є недодержання вимоги, передбаченої ч.3 ст.203 ЦК України, щодо того, що волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], 31.10.2013р. за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельні ділянки площею 1.2801 га, кадастровий номер 1825285800:02:000:0073, та площею 1.4201 га кадастровий номер 1825285800:01:000:0076, розташовані на території Прибережненської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14, 15, 197-198, 199-200). 14 грудня 2015 року між [PERSON] та СФГ "Україна" було укладено два договори оренди землі, відповідно до яких в оренду відповідачу передавались вищевказані належні позивачці земельні ділянки площею 1.2801 га та 1.4201 га (а.с.16-17, 20-21). На вказаних договорах є підписи сторін і на їх підставі відповідно до рішень державного реєстратора індексний номер 28257197 від 16.02.2016р. та індексний номер 28257003 від 16.02.2016р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено записи № 13269235 та № 13269081 про реєстрацію іншого речового права - права оренди зазначених земельних ділянок строком на 10 років за орендарем - Селянським (фермерським) господарством "Україна"(а.с.197-198, 199-200). Як вбачається з пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, а також з висновку експерта №168/1 від 02.07.2018р. підписи на оспорюваних договорах оренди землі, актах приймання-передачі земельної ділянки та актах визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виконані не [PERSON] , а іншою особою (а.с.162-166). 4 Доказів того, що [PERSON] надавала повноваження іншій особі на підписання від її імені оспорюваного договору оренди землі відповідачі суду не надали. Оскільки \~не підписання орендодавцем договору оренди землі та \~не надання повноважень на його укладення й підписання іншій особі свідчить про відсутність у останнього \~волевиявлення на укладення цього договору, а сам договір за таких обставин, виходячи з положень передбачених ч.1 \~ст.215 ЦК України, підлягає визнанню недійсним у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої ч.3 \~ст.203 цього Кодексу. Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги , визнаючи оспорювані договори оренди землі недійсним та скасовуючи рішення про реєстрацію права оренди землі та запису про реєстрацію вказаного права, які були вчяинення на підставі вищевказаних договорів оренди землі. Вілповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача - СФГ "Україна" на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені нею по справі, а саме: судовий збір, витрати на проведення експертизи та витрати, пов'язані з вчиенням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи (а.с.1-4, 195, 196).

Outcome: approved