Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] перебувала з [PERSON] у шлюбі із 29.07.2012 року. Згідно рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25.02.2021 року шлюб між ними розірваний. За час шлюбу сторонами були придбані : картопляний комбайн, придбаний у 2019 році вартістю 56 000 грн., картоплекопач придбаний 2015 року вартістю 15 000 грн., мультикультиватор придбаний в 2020 році вартістю 18 000 грн., морозильна скриня модель FС - 400 придбаний у 2012 році вартістю 5000 грн., телевізор LCD придбаний в 2014 році вартістю 3000 грн., меблева стінка "Сакура" у вітальню придбана у 2018 році вартістю 7000 грн., диван кутовий придбаний у 2018 році вартістю 8000 грн., ноутбук "ФУДЖИЦУ" придбаний у 2014 році вартістю 5000 грн. Так, як між сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо поділу майна, то позивачка просила виділити їй наступне майно із спільної сумісної власності : морозильну скриню модель FС - 400 придбану у 2012 році вартістю 5000 грн., телевізор LCD придбаний в 2014 році вартістю 3000 грн., меблеву стінку "Сакура" у вітальню придбану у 2018 році вартістю 7000 грн., диван кутовий придбаний у 2018 році вартістю 8000 грн., ноутбук "ФУДЖИЦУ" придбаний у 2014 році вартістю 5000 грн., загальною вартістю 28 000 грн., відповідачу виділити картопляний комбайн, придбаний у 2019 році вартістю 56 000 грн., картоплекопач придбаний 2015 року вартістю 15 000 грн., мультикультиватор придбаний в 2020 році вартістю 18 000 грн., загальною вартістю 89 000 грн. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не доведено, що меблі та інше майно, яке зазначено в позовній заяві, були придбані під час перебування сторін у шлюбі. Відповідач визнає спільним сумісним майном лише морозильну скриню, телевізор та ноутбук, однак вказує, що позивач забрала частину їх спільного майна, зокрема свої золоті прикраси та кошти в сумі 1000 доларів США. Крім того відповідач зазначає, що сільськогосподарська техніка, яку вказавала у позовній заяві позивачка як спільне майно, є майном його батьків. А тому просив суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Мокрицька Л.Я. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю і просили позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Чайковський О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2012 року Глинською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №3. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За загальним правилом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Сутність такого поділу полягає у тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга ст.364 ЦК України). Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від у справі №344/1770/14-ц, в постанові Верховного Суду України від 13.06.2016 року у справі №6-1752цс15. Судом встановлено, що за час перебування сторін у шлюбі ними було придбано наступне майно : картопляний комбайн, картоплекопач, мультикультиватор, морозильна скриня, телевізор, меблева стінка, диван кутовий диван, ноутбук. Сторонами не оспорюється, що за час спільного проживання було придбано морозильну скриню, телевізор та ноутбук. Свідок [PERSON] мати відповідача, в судовому засіданні ствердила наявність сільськогосподарської техніки, яку вказала у позові позивачка, однак надала покази про те, що картопляний комбайн, картоплекопач, мультикультиватор придбані нею та її чоловіком за їх кошти. В судовому засіданні свідок [PERSON] надав покази про те, що після одруження позивача із відповідачем коли він приїжджав до них, то бачив, що в будинку були придбані меблі, телевізор, ноутбук та сільськогосподарська техніка. При цьому суд критично оцінює покликання відповідача на те, що до спільного майна подружжя відносяться золоті прикраси [PERSON] , так як у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що не належать до спільної сумісної власності речі індивідуального користування, в тому числі коштовності навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі. На підставі ст.ст. 365, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 65, 69-71 СК України,

Outcome: partial