Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

19.11.2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та суду пояснила, що відповідач [PERSON] є власником [ADDRESS], в якій він мешкає разом із членами своєї родини, для яких ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії й гарячого водопостачання. Відповідачі несвоєчасно і не в повному обсязі оплачують отриману теплову енергію й гаряче водопостачання, допустивши виникнення заборгованості в період з 01.08.2003 р. по 01.08.2013 року у розмірі 4729,80 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також понесені судові витрати, оскільки згідно до угоди № 6/06 від 22.12.2006р. "Про уступку права вимоги", укладеної між ТОВ "Енергохолдінг" та ТОВ "Краматорськтеплоенерго", позивач прийняв на себе з 01.01.2007р. право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів послуг з опалення та гарячого водопостачання. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, надав суду заперечення проти позову та суду пояснив, що вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав: позивач вимагає стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.08.2003 р. по 01.08.2013 р. у загальній сумі 4729,80 грн. Слід зазначити, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.03.2006 р. Таким чином, виникає питання, на якій правовій підставі позивач звертається з позовом до відповідачів, адже вони не були у 2003 році власниками квартири. Крім того, до 15.03.2006 р. за борги з оплати за теплопостачання і підігрів води мають сплачувати попередні власники. Зважаючи на це, сума боргу у розмірі 1459,92 грн. за період з 01.08.2003 р. по 01.01.2007 р. має бути стягнута з попередніх власників, адже вони на той час були споживачами вказаних послуг. Стосовно боргу за період з 01.01.2007 р. по 01.08.2013 р. на суму 3269,88 грн., то вважає що позивачем порушено строк позовної давності. На підставі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України). Зважаючи на це, позивач має право заявляти позовні вимоги щодо заборгованості, що виникла за останні три роки. Згідно зі ст. 267 Цивільного кодексу України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Якщо суд визнає поваленими причин пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Слід зазначити, що за цей період (останні три роки) заборгованість повністю погашена, про що свідчить квитанція на суму 1597,59 грн. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 р. №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). Зважаючи на це представник відповідачв вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши представника позивача та представника відповідачів, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов ТОВ «Краматорськтеплоенерго» підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.03.2006 р. (а.с. 29-30). Відповідно до копії квитанції, частина суми боргу у розмірі 1597,59 грн. відповідачами погашена. Відповідно до розрахунку заборгованості який надане представником позивача, заборгованість відповідачів за період з 01.03.2006 року по 31.12.2013 року становить 3522,70 грн. (а.с. 42-43). Згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленим у законному порядку тарифам. Відповідно до п.п. 18,20 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення…, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, відповідач зобов'язаний оплачувати послуги не пізніше 20 числа місяця, який настає за розрахунковим…Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Виходячи з цього, враховуючи часткову сплату суми боргу, з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно станути суму заборгованості у розмірі 3522,70 грн.- 1597,58 грн. = 1876,63 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути сплачені ним витрати: судовій збір - 229,40 грн.

Outcome: partial