Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із цим позовом, яким просить визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що 08.07.2010 року [PERSON] народила дитину-хлопчика [PERSON], зареєструвала народження дитини за своїм прізвищем, імя та по батькові дитини було записано відповідно до чинного на той час Кодексу про шлюб та сімю України за вказівкою матері. 07.12.2016 він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Позивач з 07.12.2016 року виховує хлопчика, проживають однією сімєю, хлопчик називає його татом. У зв"язку з тим, що на данний час вони проживають в зоні АТО, тому звертається до суду не за адресною реєстрацією. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р " Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення визначено, що на території, де вони зареєстровані та народилась дитина діяльність органів державних органів влади України, в тому числі органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинено та фактично не здійснюється. Тому позивач змушений звернутися до суду за місцем теперішнього проживання з позовом про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька дитини. Позивач в судове засідання не зявився, своєю заявою просить справу розглянути за його відсутність, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, своєю заявою просить справу розглянути за її відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК (2947-14), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС (2006-07), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК (2947-14), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС (2006-07), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Згідно до приписів статті 53 Кодексу про шлюб та сімю України (чинного на час виникнення спірних правовідносин), походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матірю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного із батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився 08.07.2010 року у місті Донецьк Будьонівського району, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьк Донецької області 21 липня 2010 року року зроблено актовий запис за № 460 [PERSON] записана матірю дитини, батьком записано [PERSON]. (а.с.5). З долучених до позову фотокарток вбачається, що дитина знаходиться разом з матірю та позивачем у домашній обстановці, як рідна сімя (а.с.7). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 08.07.2010 року [PERSON] народила сина [PERSON], батько якого записано в свідоцтві про народження за заявою матері та зроблено відповідний актовий запис. 07.12.2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON], про що свідчать сумісне проживання позивача з дитиною, проживання та виховання дитини в одній сімї з матір"ю та [PERSON], а також визнання позову відповідачем, тому слід визнати позивача батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] та внести зміни в актовий запис про народження дитини, змінивши прізвище на «Препічка», імя та по батькові на " Ярославович". У графі батько дитини змінити на [PERSON], доповнивши громодянство батька " Україна", дату та місце народження залишити без змін. На підставі викладеного, ст.53 Кодексу про шлюб та сімю України ( чинного на час виникнення спірних правовідносин),

Outcome: approved