Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

17 грудня 2014 року позивач [PERSON] діючи в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей звернулась до суду з позовом, який в послідуючому було уточнено в зв'язку з досягненням повноліття [PERSON], до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, Акціонерне товариство «СК «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі послалися на те, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2014 року [PERSON] засуджений за ст. 286 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 2 роки. Відповідно до ст. 75 КК України від відбування основного покарання [PERSON] звільнено, з іспитовим строком на два роки та відповідно до пункту "є" статті 1 Закону України "Про амністію" у 2014 році від відбування покарання звільнено. Цим же вироком було задоволено частково позов позивача [PERSON], як потерпілої по справі, однак ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 року вищевказаний вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілої скасовано та направлено справу в цій частині на новий судовий розгляд. В решті вирок залишено без змін. Згідно вироку 10 серпня 2013 року о 20 годині 20 хвилин в світлий час доби [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по проїзній частині об'їзної дороги з боку вул. Кокчетавська в напрямку вул. Дніпропетровське Шосе в Довгинцівському районі в м. Кривому Розі. В цей же час в зустрічному йому напрямку рухався скутер «Yamaha T-max 500» без реєстраційного номера під керуванням водія [PERSON]. Під час зближення зазначених транспортних засобів водій скутеру «Yamaha T-max 500» [PERSON] не переконавшись, що це буде безпечним, змінив напрямок руху в бік смуги руху автомобіля «Аlfa Romeo 33» під керуванням водія [PERSON], чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Одночасно з цим водій автомобіля «Аlfa Romeo 33» [PERSON], маючи об'єктивну можливість бачити зміну напрямку руху скутера «Yamaha T-max 500», повинен був оцінити зміну дорожньої обстановки як небезпеку для руху та негайно вжити заходи щодо зменшення швидкості руху автомобіля аж до зупинки, проте проявив неуважність та продовжив рух в небезпечному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 12.3, ПДР України. Внаслідок зазначених порушень вимог ПДР України, виконання яких було необхідною умовою для запобігання дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), водій [PERSON], керуючи автомобілем «Аlfa Romeo 33», навпроти вул. Нестерова допустив зіткнення зі скутером «Yamaha T-max 500» під керуванням водія [PERSON] В наслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було смертельно травмовано. Відповідно висновку судово-медичної експертизи смерть [PERSON] настала від сполученої травми голови, тулуба та кінцівок, яка супроводжувалася множинними переломами кісток обличчя, грудного відділу хребта, правої нижньої кінцівки з ушкодженням внутрішніх органів та ускладнилася травматичним шоком, що підтверджується морфологічними змінами з боку внутрішніх органів та судово-гістологічними даними. Між порушенням водієм [PERSON] правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, і наслідками - смертю [PERSON] є прямий причинний зв'язок. [PERSON] є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] Вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 2 КК України, відповідач [PERSON] завдав позивачу [PERSON] матеріальної шкоди на суму 9946, 95грн., яка складається з витрат на поховання померлого [PERSON] Відповідач [PERSON] позбавив життя чоловіка та батька завдав позивача та неповнолітній [PERSON] моральної шкоди. Моральна шкода, яку позивачі просять стягнути з відповідача полягає в постійних душевних переживаннях, моральних стражданнях, депресії, яку позивач [PERSON] і її діти продовжують відчувати до цього часу. Протягом останніх двох років позивачу [PERSON] прийшлося самій виховувати, забезпечувати матеріально і ставити на ноги неповнолітніх дітей та і надалі прийдеться робити це самостійно. Завдана моральна шкода не відшкодована відповідачем до цього часу. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9946,95 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 150000,00 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], як законного представника неповнолітньої, в рахунок відшкодування спричиненої неповнолітній [PERSON], [INFO] моральної шкоди 150000,00 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 150000,00грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що останнім часом з приводу смерті чоловіка одні суди. Діти хочуть повернути собі батька. Зараз їй важко усе наново переживати. Матеріальна шкода підтверджується чеками та квитанціями. Вона не знає чи знаходився чоловік в стані алкогольного сп'яніння. З матеріалами експертизи, що мається в матеріалах кримінального провадження погоджується. На її плечах ще залишились бабуся та мати померлого чоловіка. Її чоловік отримував соціальну допомогу до 3000 тисяч. Інших доходів не було. Вони розраховували на майбутнє. Вона нервувала, приймала пігулки, в лікарню не зверталася. Не заперечувала, що отримувала від відповідача 5000,00 гривень в рахунок відшкодування спричиненої шкоди, однак вважає це недостатньою компенсацією. спричиненої їй та її дітям шкоди, смертю чоловіка та батька. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що його життя змінилося, а саме погіршилося після смерті батька. Якось він це пережив. Отримав психологічну травму. Коли батько загинув йому було 16 років. Просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в позові просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача завдану позивачам матеріальну та моральну шкоду. Вказав, що вина відповідача встановлена вироком суду. Позивач [PERSON] - зовсім молодий хлопець вимушений сам піклуватися про себе. Крім того, у померлого є ще неповнолітня дитина, яку потрібно утримувати. Старший син закінчив навчання, але ще на роботу не влаштувався. Відповідач [PERSON] зазначив, що позов визнає частково, однак фактично позов не визнав, пояснив, що загальна сума позову значно завищена. Вина у скоєнні ДТП ще була і у загиблого [PERSON], якщо б не було порушень значних з його сторони, він би був живий. Визначитися з розміром ні матеріальної, ні моральної шкоди не може. Наполягав на тому, що надав гроші позивачу у розмірі 5000 тисяч. Представник відповідача [PERSON] проти позовних вимог заперечував, пояснив, що вина у скоєнні ДТП була померлого [PERSON], він керував транспортним засобом без документів та у стані алкогольного сп'яніння, в результаті чого сталося ДТП. Моральна шкода і матеріальна шкоди повинні підтверджуватися чеками та квитанціями. Вважає розмір такої шкоди невмотивованим та необґрунтованим. Представник третьої особи [PERSON], будучи присутньою в судовому засіданні 13.04.2016 року суду пояснила, що їй шкода дітей та шкода матір. Вважає, що відповідачу необхідно визначити такий розмір відшкодування, який він реально може сплатити. Представник відповідача Акціонерне товариство «СК «АХА Страхування» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши сторони, представників сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 19.09.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено вирок, яким засуджено [PERSON] за ст. 286 ч.2 КК України, цивільний позов потерпілої був задоволений частково (а.с. 11-13 - копія вироку). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 року вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в частині вирішення цивільного позову потерпілої [PERSON] скасовано та направлено справу в цій частині на новий судовий розгляд. ( а.с. 15-17 копія ухвали). Згідно полісу АЕ/1917616 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів між [PERSON] та АТ СК "АХА Страхування" укладено договір на страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: шкоду, заподіяну життю і здоров'ю у розмірі 100 тисяч гривень, шкоду, заподіяну майну у розмірі 50,000 тисяч гривень, розмір франшизи 0 - грн. (а.с.33- копія полісу). Відповідно до ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її задала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України - моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів; моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З наданих сторонами доказів вбачається, що саме в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, загинув чоловік позивача [PERSON], батько позивача [PERSON] та неповнолітньої [PERSON], в результаті чого їм спричинена моральна шкода, крім того позивачем [PERSON] понесені були матеріальні витрати пов'язані з похованням чоловіка, тому суд вважає вимоги позивачів про стягнення саме з відповідача на їх користь матеріальної та моральної шкоди є обґрунтованими. В той же час, приймаючи рішення щодо розміру вказаної шкоди, суд виходить з наступного. При визначені матеріальної шкоди спричиненої позивачу [PERSON], суд приймає до уваги надані нею накладну та товарний чек, щодо придбання товарів на поховання в СПД Козаченко на загальну суму 3895,00 гривень, та надані послуги на копку могили на суму 1200,00 гривень, а також квитанцію щодо сплати 460,00 гривень за підготовку тіла до поховання ( а.с.135-136) В той же час, суд не може прийняти до уваги, як належні докази понесених витрат позивачем [PERSON] в зв'язку з протиправними діями відповідача, товарні чеки на придбання засобів гігієни, одягу та взуття, а також медичних засобів, оскільки належних доказів того, що ці витрати понесені саме в зв'язку з лікуванням померлого [PERSON] чи його похованням, позивачем не надано. Крім того, ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Отже, витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, тому судом не можуть бути прийняті до уваги при визначені розміру матеріальної шкоди, а саме наданий позивачем товарний чек від 13.08.2013 року, щодо витрат понесених нею на поминальний обід в розмірі 4125 грн. (а.с.137). Крім того, в судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснив, що ним було відшкодовано [PERSON] 5000 гривен, вказана обставина позивачем [PERSON] не заперечувалася, тому суд вважає за необхідне врахувати вказану суму при визначені спричиненої позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди. Відтак, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача [PERSON] в рахунок відшкодування спричиненої їй матеріальної шкоди підлягає стягненню 555,00 гривень ( 3895,00 гривень+ 1200,00 гривень + 460,00 гривень - 5000,00 гривень - 555,00 гривень), томупозовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Аналогічне роз'яснення щодо порядку визначення розміру відшкодування моральної шкоди судом надане Пленумом Верховного Суду України в п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 7 Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки № 4 від 01.03.2013 року, за змістом наведеної норми питання про те, чи була допущена потерпілим груба необережність (частина друга статті 1193 ЦК), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 року, під час зближення транспортних засобів водій скутеру «Yamaha T-max 500» [PERSON] не переконавшись, що це буде безпечним, змінив напрямок руху в бік смуги руху автомобіля «Аlfa Romeo 33» під керуванням водія [PERSON], чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. За таких обставин, суд вважає, що сума до стягнення вказана позивачами у відшкодування моральної шкоди, є значно завищеною, й виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер правопорушення, порушення Правил дорожнього руху України також померлим [PERSON], істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що настали, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачів частково та стягнути з відповідача [PERSON] суму моральної школи у розмірі по 50000 гривень на користь позивача [PERSON], на користь позивача [PERSON], на користь [PERSON], як законного представника неповнолітньої, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з чотирьох позовних вимог, що підлягають частковому задоволенню, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача доспеціального фонду Державного бюджету України, складає 2204 гривень 80 коп.

Outcome: partial