Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

11 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати рішення, яке оформлено протоколом № 545 від 04.04.2018 року засідання комісії по розгляду акта про порушення № 005390 від 29.03.2018 р., який складено в м. Олександрія представниками Олександрійського району Олектричних мереж ПАТ "Кіровоградобленерго", та яким вирішено визначити позивачу обсяг недоврахованої електроенергії з 30.03.205 року на суму 96840,63 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначеє, що представниками відповідача 29.03.2018 р., під час проведення контрольного огляду засобів обліку (лічильника) позивача, оформили акт про порушення № 005390 із визначенням порушення :" порушив ПКЕЕН п. 32-45 шляхом монтажу відгалуження від ввідного кабелю через перемикач типу АЕ ел енергія споживається, але лічильником не враховується (перемикач розташований в гаражі)". Однак, викладені в акті про порушення №005390 від 29.03.2018 р. обставини не відповідають дійсності. До цього акта додається фото та схема, однак позивачу їх не було надано та до цього часу не надіслано. На підставі акту про порушення № 005390 від 29.03.2018 р. комісія з розгляду актів порушень, яка створена відповідачем, прийняла рішення, яке оформлено протоколом № 545 від 04.04.2018 р. Відповідно до цього протокольного рішення, вирішено: " обсяг недоврахованої електроенергії визначити за терміном позовної давності, тобто з 30 березня 2015 року". У зв`язку з цим, позивачу було визначено обсяг недорахованої електроенергії на суму 96840,63 грн., що підтверджується розрахунком кількості недорахованої електроенергії та її вартості №005390. Позивач вважає заззначене вище рішення протиправним. 10 серпня та 9 жовтня 2018 року відповідач подав заперечення по справі, у яких просить в задоволенні позову [PERSON] про скасування акту порушення, рішення комісії по розгляду актів про порушення правил користування електроенергією для населення оформленого протоколом про призначення та затвердження обсягу недоврахованої електроенергії відмовити повністю. Своє заперечення обґрунтовує тим, що відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. 77 Закону України "Про ринок електроенергії", Правилами користування електричною енергією для населення (далі Правилами), затвердженими постановою Кабінетом Міністрів України від 26.07.1997 року № 1357, та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416. статтею 77 Закону України від 13.04.2017 року № 2019-VІІІ "Про ринок електричної енергії", якою встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушенням є, зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку. Згідно п. 48 Правил за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, порушення правил користування електричною енергією споживач несе відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховуються за добовою величиною розрахункового споживання електроенергії та за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку, до моменту усунення порушень за тарифами, які діяли у розрахунковий період. Розмір відшкодування збитків згідно з Правилами обчислюється за Методикою. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. При цьому зазначений акт та протокол не встановлюють для позивача обов`язків, а носять рекомендаційний характер щодо сплати нарахованих збитків, тобто претензією, у випадку незадоволення якої ПрАТ "Кіровоградобленерго" матиме право на загальних підставах звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованість. З урахуванням положень ст. 15, 16 ЦК не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред`явлення позову про визнання акта про правил користування електричною енергією та протоколу засідання комісії по розгляду актів та порушення Правил користування електроенергією недійсними. Зазначені акт та протокол є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання зазначених вище Правил. Згідно зі ст. 57 ЦПК такий акт та протокол є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України. 2 жовтня 2018 року позивачем була подана відповідь на відзив. Позивач посилається на те, що твердження відповідача у відзиві не відповідають дійсності. По-перше, позивач не просить скасувати акт про порушення та протокол засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією. Позивач просить скасувати рішення, яке оформлено протоколом № 545 від 04.04.2018 р. засідання комісії по розгляду акта про порушення № 005390 від 29.03.2018 р., який складено представниками Олександрійського району електричних мереж ПрАТ "Кіроовградобленерго", та яким вирішено визначити позивачу обсяг недоврахованої електроенергії з 30.03.15 року на суму 96840,63 грн. По-друге, позивач вважає, що відповідачем порушений п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, завтверджених Постановою КМ України від 26.07.1999 р. № 1357. Так, рішення комісії з розгляду актів приймається у відповідності до порядку, втсановленого законодавчо, лише відповідними особами і це рішення, зокрема, встановлює причетність споживача до порушення цих Правил, встановлює обсяг та вартість необлікованої електроенергії і встановлює споживачу певний обов`язок та строк (10 діб) щодо сплати. Це рішення дає відповідачу право для здійснення заходів, направлених на стігнення із споживача вартості необлікованої електроенергії, зокрема до суду. Зазначене рішення стосується позивача безпосередньо, тому його скасування повновить права позивача. Згідно з абзацом 5 та 6 п. 6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 року № 28, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 року за № 417/1442, рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. Тобто, рішення комісії з розгляду актів є актом застосування права ( або індивідуально-правовим актом, актом індивідуальної дії) і може бути оскаржене до суду, що передбачено законодавством. Рішення комісії з розгляду актів не є документом, який лише фіксує певні обставини, воно встановлює права та обов`язки. Також у запереченні не відзив посилається на те, що наданні відповідачем копії посадової інструкції контролера енергонагляду (типова) та копія листа ознайомлення з посадовою інструкцією підтверджують, що водій [PERSON] не є уповноваженою особою ПрАТ "Кіровоградобленерго", яка згідно з вимогами посадової інструкції має право складати акти про порушення, яка пройшла відповідне навчання та інструктаж для участі в складанні актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення. Наданні відповідачем копії посвідчень контролерів [PERSON] , [PERSON] та водія [PERSON] також підтверджують ту обставини, що водій [PERSON] не є уповноваженою особою ПАТ "Кіровоградобенерго". Адже, у посвідченнях [PERSON] та [PERSON] вказано, що вони є уповноваженими працівниками ПАТ "Кіровоградобленерго", а в посвідченні [PERSON] цього не вказано. У посвідченнях [PERSON] та [PERSON] вказано, що посвідчення без фото не дійсне. Тому, посвідчення [PERSON] є недійсним, адже воно без фото. Доказом того, що працівник позивача водій [PERSON] не є уповноваженою посадовою особою ПрАТ "Кіровоградобленерго" є доповідна від 29.03.2018 р., яка подана позивачем до суду. Ця доповідна в якій повідомляється про виявленні порушення під час перевірки, підписана лише [PERSON] та [PERSON] . Згідно п. 4.6 Методики, в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку та дату оформлення акту про порушення. Таким чином, схема підключення електроустановки споживача та її графічне зображення є невід`ємною частиною акта про порушення. До акта про порушення № 005390 від 29.03.2018 р. додається схема підключення електроустановки. Однак, схема підключення електроустановки підписана лише двома представниками позивача [PERSON] та [PERSON] , а не трьома як вимагають норми п. 4.1 Методики та п. 53 ПКЕЕН. В схемі також не казано меж балансової належності. Крім того, відповідач ( у разі якби мали місце порушення, які він зазначив в акті про порушення № 005390 від 29.03.2018 р.) мав лише право визначати обсяг недоврахованої електроенергії не більше як за шість місяців, відповідно до абз. 10 п. 2, абз. 8 п. 38 ПКЕЕН, абз. 3 п. 3.3. Методики. Адже відповідач зобов`язаний проводити не менш як один раз на шість місяців контрольний огляд у позивача і під час останнього огляду, який був за декілька тижнів до цього, його представник мали можливість виявити такі "порушення". Дані обставини підтверджується "Особовим рахунком: 180305/ 201 . Споживач [PERSON] контрольні обходи з 01.01.2015 р. по 01.03.2018 р." Згідно цього документа останній контрольний обхід був 01.02.2018 р. та 01.03.2018 р. Крім того, згідно обліку (лічильник) було встановлено в 2016 році. Незважаючи на дані обставини, відповідач визначив обсяг недоврахованої електроенергії з 30.03.2015 р. по 29.03.2018 р., тобто за три роки. 19 жовтня 2018 року позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову, у якій вважає за необхідне змінити предмет позову, а саме просить, скасувати рішення, яке оформлено протоколом № 545 від 04.04.2018 р. засідання комісії по розгляду акта про порушення № 005390 від 29.03.2018 р., який складено в м. Олександрія представниками Олександрійського району електричних мереж ПрАТ "Кіровоградобленерго", та яким вирішено визначити [PERSON] обсяг недоврахованої електроенергії з 30.03.2015 р. на суму 96840,63 грн.; визнати неправомірними дії ПрАТ "Кіровоградобленерго" під час проведення 29.03.2018 р. контрольного огляду засобів обліку (лічильника) [PERSON] і оформлення акту про порушення № 005390 від 29.03.2018 р. та щодо прийняття рішення, яке оформлено протоколом № 545 від 04.04.2018 р. засідання комісії по розгляду акта про порушення №005390 від 29.03.2018 р., який складено в м. Олександрія представниками ПрАТ "Кіровоградобленерго", та яким вирішено визначити [PERSON] обсяг недоврахованої електроенергії з 30.03.2015 р. на суму 96840,63 грн.; визначити за [PERSON] право не оплачувати ПрАТ "Кіровоградобленерго" обсяг недоврахованої електроенергії з 30.03.2015 р. на суму 96840,63 грн., яка визначено рішенням, яке оформлено протоколом № 545 від 04.04.2018 р. засідання комісії по розгляду акта про порушення № 005390 від 29.03.2018 р., який складено в в м. Олександрія представниками Олександрійського району електричних мереж ПрАТ "Кіровоградобленерго". 10 грудня 2018 року представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання, у якому просить скасувати рішення, яке оформлено протоколом № 545 від 04.04.2018 р. засідання комісії по розгляду акта про порушення № 005390 від 29.03.2018 р., який складено в м. Олександрія представниками Олександрійського ПрАТ "Кіровоградоблнерго", та яким вирішено визначити [PERSON] обсяг недоврахованої електроенергії з 30.03.2015 р. на суму 96840,63 грн., визначити ефективним способом захисту порушених прав та інтересів [PERSON] . Клопотання вмотивоване тим, що вiдповiдач надав вiдзив на позовну заяву в якому заперечує проти позову. Як слідує з вiдзиву на позов, заперечення проти його задоволення вiдповiдач обґрунтовує тим, що не є належним способом захисту судом цивiльних прав та iнтересiв особи пред`явлення позову про визнання акта про порушення та протоколу засiдання кoмiciї по розгляду актiв про порушення Правил користування електроенергією недiйсними. Що зазначенi акт та протокол є лише фіксацією порушення, що було виявлено пiд час перевiрки. При цьому вiдповiдач посиласться на два судовi рiшення касаційної інстанції, якi встановили, що не є належним способом захисту судом цивiльних прав та iнтересiв особи пред`явлення позову про визнання протоколу засiдання комісії по розгляду актiв про порушення правил користування електроенергією недiйсним, так як такий спосiб захисту не передбачено чинним законодавством. При цьому в цих рiшеннях зазначаеться, що обставини незаконностi акта та рішення комісії встановлюється під час звернення до суду з позовом постачальника електричної енергії та підстави скасування можуть бути доведеними позивачем під час розгляду справи. Такi твердження вiдповiдача не вiдповiдають дiйсностi. По-перше, позивач не просить скасувати акт про порушення та протокол засiдання комісії розгляду актiв про порушення Правил користування електроенергією. Позивач, зокрема, просить скасувати рiшення, яке оформлено протоколом №545 вiд 04.04.2018р. засiдання комісії розгляду акта про порушення №005390 вiд 29.03.2018р., та яким вирiшено визначити [PERSON] обсяг недоврахованої електрсенергії 30.03.15 року на суму 96840,63 грн. По - друге, 2 судовi рiшення касаційної інстанції, на якi посилається вiдповiдач, стосуються правовiдносин, якi виникли до 15.12.2017р. (набрання чинностi новим ЦПК в якому з`явилася ст.5 «Способи захисту, якi застосовуються судом»). По - третє, процедура захисту прав споживача (позивача), яка запропонована в 2 судових рішеннях касаційної інстанції, на якi посиластъся вiдповiдач, не є здатною привести до безпосереднього та оперативного вирішення цивiльного позову споживача (позивача). Споживач (позивач) може i не дочекатися коли постачальник електричної енергії звернеться до суду з плоовом про стягнення збиткiв i вiдповiдно можливостi довести обставини незаконностi акта та рішення комісії пiд час розгляду цiєї справи. Тому, що позивач мае похилий вiк (78 рокiв), а у відповідача є можливiсть подати такий позов протягом строку позовног давностi (3 раки). Тому ефективним способом захисту порушеного права, чи iнтересу позивача, який не суперечить закону є скасування ргшення, яке оформлено протоколом №545 вiд 04.04.2018р. засіданні комісії по розгляду акта про порушення №005390 вiд 29.03.2018р. Також представник позивача зазначає, що при вирішення питання щодо визначення ефективного способу захисту порушеного, вевизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, необхідно застосувати рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузьменко проти України (Заява № 49526/07), яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягає застосуванню судами як джерела права. Цим рішенням було встановлено порушення п. 1 ст. 6 Першого протоколу до Конвенції, оскільки національні суду відмовилися розглядати скаргу заявника, посилаючи його до процедури, яка не була здатною привести до безпосереднього та оперативного вирішення цивільного позову заявника, суд вважає, що заявникові було відмовлено в самій суті права на доступ до суду. 14 березня 2019 року представником позивача [PERSON] було подане пояснення по справі, де він зазначив, що вiдповiдач на виконання вимог п.4.1 Методики визначення обсягу та вартостi електричної енергії, не облікованої внаслiдок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ вiд 04.05.2006 N 562 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 р. за N 782/12656 (далi Методика), акт про порушення №002121 вiд 07.11.2016р. було складено трьома представниками вiдповiдача, які мають таке право згідно посадовою інструкції. Однак, такi твердження вiдповiдача не вiдповiдають дiйсностi. Акт про порушення №005390 вiд 29.03.2018р. склали та пiдписали три працiвники вiдповiдача - два контролери [PERSON] , [PERSON] та водiй [PERSON] , а також вiн містить позначку про відмову позивача від підписа в ньому. Згiдно п. 4.1. Методики, факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом (далі - енергопостачальник) порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюсться актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, пiсля пред 'явления ними службових посвідчень на мiсцi виявлення порушень. Таким чином, акт складаеться лише тими представниками енергопостачальника, якi мають право складати акт згiдно з посадовою інструкцією, пройшли вiдповiдне навчання та iнструктаж для участi в складаннi актiв про порушення Правил користування електричною енергією. Тобто, це право повинно бути зазначено лише в посадовiй iнструкцiї. Вiдповiдач надав до справи посадову iнструкцiю контролера енергонагляду (типова) вiд 04.04.2017р. В цiй посадовiй інструкції в пунктi 2.8. зазначено, що основними завданнями та обов`язками контролера е: «2.8. Складання актiв про порушення Правил користування електричною енергією для населения побутовим споживачем, у разi виявлення порушень Правил користування електричною енергією для населения», а також в п.2.16: «при виявленнi порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населения в частинi самовiльного пiдключення, пошкодження засобiв облiку або пломб на них, вчинення дiй внаслiдок яких не обліковуєтъся або невiрно обліковується електрична енергiя контролер зобов`язаний скласти акт про порушення Правил користування електричною енергією для населения вiдповiдно до дiючої інструкцй про порядок складання актiв.» Тобто, вiдповiдно до ст.237 ЦК України вони є уповноваженими представниками, як того вимагає п. 53 ПКЕЕН та п. 4.1. Методики. Згiдно ст. 237 ЦК України, 1. Представництвом с правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин вiд iменi другої сторони, яку вона представля. 2. Не є представником особа, яка хоч i діє в чужих інтересах, але вiд власного iменi, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. 3. Представництво виникає на тдставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.У зв`язку з цим, контролери, зокрема [PERSON] та [PERSON] , згiдно п.5.1 посадової iнструкцi"i вiд 04.04.2017р. повиннi знати: нормативнi документи в сферi електроенергетики, зокрема Методику, Правила користування електричною енергією. Квалiфiкацiйнi вимоги дуже високi, зокрема вони повиннi мати вищу освiту за електроенергетичним фахом та вмiти виявляти порушення ПКЕЕ. Щодо прав водiя [PERSON] на складання актiв про порушення Правил користування електричною енергією для населения, то відповідач як доказ цього надав до справ (на вимогу суду) лише робочу iнструкцiю водiя енергозбутового пiдроздiлу Олександрiйського РЕМ [PERSON]. Хоча в актi про порушення №005390 вiд 29.03.2018р. вказана особа [PERSON] посвiдчення [NUMBER]. Тобто, надана робоча iнструкцiя особи, яка не брала участi в контрольному оглядi засобiв облiку (лiчильника) позивача. Згiдно п.5 даної робочої iнструкцiї, водiй [PERSON] повинен знати : Закон України «Про охорону праці», Правила будови i безпечної експлуатації сосудiв, працюючих пiд тиском, Правила дорожнього руху тощо. Тобто вимоги до його знань обмежуються лише знаниями правил експлуатації та обслуговування автомобiлiв та тракторiв. Про знания Методики, Правил користування електричною енергією, та iнших нормативних документiв в сферi електроенергетики мова не ведеться взагалi. Тобто, водiй [PERSON] не повинен володiти та не володіє тими знаннями, якi необхiдно мати для складання актiв про порушення Правил користування електричною енергією. Квалiфiкацiйнi вимоги (п.6 робочої iнструкцiї) теж дуже скромнi, лише необхiднiсть водiйського посвiдчення та необхiднiсть пройти відповідні інструктажі з охорони працi та пожежної безпеки. Згiдно п.3.3 даної робочої iнструкцiї водiй [PERSON] має право приймати участь у складаннi актiв про порушення ПКЕЕ та ПКЕЕН споживачами. Таким чином, [PERSON] має право лише приймати участь у складаннi актiв про порушення ПКЕЕ (наприклад, бути присутнiм при складаннi), а не право складати акти про порушення ПКЕЕ. Цi права не є тотожними, бо в посадовiй iнструкцiї контролера енергонагляду (типова) вiд 04.04.2019 р. у чiткiй вiдповiдностi до п. 4.1. Методики вказано, що контролери мають право саме складати, а не брати участь у складаннi. Тобто, особа, яка складає акт вiдповiдає за результати такого складання, а водiй [PERSON] не вiдповiдає, це i підтверджується їхнiми посадовими та робочою iнструкцiями, у контролерiв та водiя рiзне правове становище. Вiдповiдно до посадової iнструкції контролера енергонагляду (типова) вiд 04.04.2017 р., контролери обiймають посади, пов`язанi з виконанням органiзацiйно-розпорядчих та адмiнiстративно-господарських обов`язкiв, тобто є службовими (посадовими) особами. Саме про таких представникiв вказано в п. 4.1. Методики. А водiй [PERSON] не є таким представником. Вiдповiдач як доказ того, що водiй [PERSON] є належним представником у відповідності до п. 4.1 Методики надав його посвідчення № 874 від 17.01.2014 року (хоча в акті про порушення № 005390 від 29.03.2018 р. вказано інший номер - 032018). Однак таке посвідчення не містить зображення його власника, тому воно не може використовуватися для проведення перевірки. При цьому, посвідчення контролерів [PERSON] та [PERSON] містять фото їх власників 1 в самих посвідченнях чітко вказано, що вони є уповноваженими працівниками ПрАТ «Кiровоградобленерго», а в посвiдченнi [PERSON] цього не вказано. У посвiдченнях [PERSON] та [PERSON] вказано, що посвiдчення без фото недiйсне. Тому, посвiдчення [PERSON] є недiйсним, адже воно без фото. Таким чином, працiвник вiдповiдача водiй [PERSON] не є уповноваженою посадовою особою ПАТ «Кiровоградобленерго», яка згiдно з вимогами посадової iнструкцiї має право складати акти про порушення, яка пройшла відповідне навчання та інструктаж для участi в складанні актiв про порушення Правил користування електричною енергією. Отже, акт пiдписали лише два представники вiдповiдача, якi вiдповiдають вимогам, якi ставляться до таких осiб в п.4.1 Методики та в п. 53 ПКЕЕН.Наданий вiдповiдачем до справи журнал реєстрації інструктажу з питань охорони працi та технологій робiт (транспортна дiльниця) не може свiдчити, що водiй [PERSON] згiдно з вимогами посадової iнструкцiї має право складати акти про порушення та пройшов вiдповiдне навчання та iнструктаж для участi в складаннi актiв про порушення Правил користування електричною енергією. Це журнал лише свiдчить, що водiй [PERSON] проходив iнструктаж з питань охорони працi. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов із зазначених у ньому підстав. Представник відповідача Іванченко Ю. Г. заперечувала проти задоволення позову із підстав, зазначених у відзиві. Також пояснила, що представникам обленерго не було надано доступ до приміщення з 2015 року, показники лічильника повідомлялися споживачем по телефону. Відповідно до робочої інструкції водія [PERSON] зазначено у п.3.3 міститься право на складення актів про порушення. Дата засідання комісії була визначена з урахуванням думки викладеної у заяві самого споживача [PERSON] . Схема підключення була підписана двома особами, законодавство не містить вимоги про підписання трьома представниками, такі вимоги висувається лише щодо підписання акта про порушення. Суд, заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи становив наступні факти та дійшов висновків. 29 березня 2018 року контролерами ОРЕМ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] склали акт про порушення № 005390, а саме те, що [PERSON] порушив ПКЕЕМ № 32-45 шляхом монтажу відгалуження від ввідного кабелю через перемикач типу АЕ електроенергія споживається, але лічильником не враховується (перемикач розташований в гаражі). За результатами розгляду Акта № 005390 від 29.03.2018 року комісією постачальника складений протокол № 545 від 4 квітня 2018 року ро порушення у роботі розрахункового обліку електричної енергії. У вказаному протоколі відображено рішення про те, що обсяг недоврахованої електроенергії слід визначити за терміном позовної давності, тобто з 30 березня 2015 року. Відповідно до розрахунку кількості недоврахованої електроенергії та її вартості № 005390 загальна сума нарахування по вказаному вище акту складає 96840,63 грн. (за 67707 кВт*г). Вказаний не містить підпису [PERSON] про його отримання, ньому також залишились незаповненими графи щодо надсилання розрахнку [PERSON] рекомендованим листом, а також графи про включення нарахованих по акту збитків до рахунку. У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа №398/2314/18 за позовом ПАТ "Кіровограденерго" до [PERSON] про стягнення збитків, завданих безобліковим споживанням електроенергії, у розмірі 96840 грн 63 коп. Рішення у справі не винесено. Суд застосовує такі норми права Верховний суд у постанові 08 серпня 2018 року у справі № 285/1893/17 сформулював таку правову позицію щодо застосування норм матеріального права у спорах про скасування акта про порушення і протоколу, складеного комісією постачальника. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що позивач є споживачем електричної енергії, яку йому постачає відповідач. Факт порушення споживачем ПКЕЕ зафіксовано актом комісії постачальника. Оскарження протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством. Визнання вимоги про оплату збитків незаконною не передбачено чинним законодавством, оскільки сама вимога носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору. Складений відповідно до вимог вказаних вище ПКЕЕН відповідачем протокол також є лише фіксацією заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії збитків. Вказані документи (акт та протокол) у разі звернення постачальника електричної енергії із позовом до суду про відшкодування вказаних збитків можуть бути надані як докази, які повинні оцінюватись судом у сукупності з іншими належними доказами, а їх самостійне оскарження не передбачено чинним законодавством. Оскарження порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, а також формули розрахунку відповідно до Методики № 562 повинно відбуватися виключно під час звернення постачальника електричної енергії з позовом до суду про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11. Велика палата Верховного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц дійшла таких висновків щодо застосування норми права. Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Враховуючи встановлені судом обставини, зазначені норми права і висновки Верховного суду щодо їх правозастосування, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити. Факт порушення споживачем ПКЕЕ зафіксовано актом комісії ПАТ "Кіровоградоблнерго" від 29.03.2018 року. Оскарження акту про порушення та протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством. Визнання вимоги про оплату збитків незаконною не передбачено чинним законодавством, оскільки сама вимога носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору. Складений відповідно до вимог вказаних вище ПКЕЕН відповідачем протокол також є лише фіксацією заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії збитків. Вказані документи (акт та протокол) у разі звернення постачальника електричної енергії із позовом до суду про відшкодування вказаних збитків можуть бути надані як докази, які повинні оцінюватись судом у сукупності з іншими належними доказами, а їх самостійне оскарження не передбачено чинним законодавством. Оскарження порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, а також формули розрахунку відповідно до Методики № 562 повинно відбуватися виключно під час звернення постачальника електричної енергії з позовом до суду про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії. Отже, оскільки визнання протиправним та скасування акта про порушення, а також рішення комісії з розгляду вказаного акта, оформленого у вигляді протоколу, не є самостійним способом захисту порушеного права, заперечення позивача щодо законності акта та протоколу (рішення) комісії підлягають розгляду під час розгляд судом справи з позовом постачальника електричної енергії. Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Окрім цього, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання за позивачем права не оплачувати ПрАТ "Кіровоградобленерго" обсяг недоврахованої електроенергії з 30.03.2015 р. на суму 96840,63 грн., оскільки такий спосіб захисту не передбачений законом, суперечить закону і не є ефективним, оскільки не пов`язаний з вирішенням спору про стягнення збитків, який не є предметом розгляду у цій справі. Натомість зазначена вимога позивача спрямована на вирішення спору між ПрАТ "Кіровоградобленерго" та [PERSON] про стягнення збитків, завданих безобліковим споживанням електроенергії, який є предметом розгляду у іншій цивільній справі №398/2314/18, яка перебуває у провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області і розгляд якої не завершений. Застосування ч.2 ст.5 ЦПК України за таких обставин є неможливим.

Outcome: dismissed