Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на чотири земельні ділянки загальною площею 1,99 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області і які належали [PERSON] , померлій [INFO] , на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] , який був виданий 3 лютого 2005 року Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області, в порядку спадкування за законом. Позивач згідно заяви позов підтримала повністю, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача згідно заяви не заперечує щодо вирішення справи , просили розглянути справу у відсутність представника селищної ради. Відповідно до ч.2 ст.274 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. З досліджених документів вбачається, що земельні ділянки, розташовані на території Тутовицької сільської ради для ведення особистого селянського господарства, площею 1,99 га згідно розпорядження голови Сарненської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 25 січня 2005 року, № 27 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належали на праві власності [PERSON] . 12 квітня 2012 року секретарем виконавчого комітету Тутовицької сільської ради посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) на користь [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина. Постановою від 19 квітня 2019 року державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на земельні ділянки, як об`єкти спадщини, оскільки [PERSON] був наданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а заповіт містить розпорядження щодо Сертифікату на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Листом наданого начальником Відділу у Сарненському районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області підтверджується те, що вартість земельної частки (паю) бувшого КСП "Горинь" Тутовицької сільської ради з урахуванням коефіцієнтів індексації та враховуючи середній розмір паю по господарству 2,46 умовних кадастрових гектарів становить 38675,38 гривень. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 14.06.2012 року за номером 301/2012 була заведена спадкова справа. Факт родинних відносин позивачки і спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] . Згідно даного свідоцтва матір`ю [PERSON] зазначена [PERSON] ( ксерокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). 21 листопада 1982 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище після укладення шлюбу на [PERSON] (ксерокопія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] ). Відповідачем по справі, визначена Тутовицька сільська рада Сарненського району Рівненської області, оскільки відсутні інші спадкоємці за заповітом і за законом, крім позивача ніхто не прийняв спадщини та вищевказані земельні ділянки розташовані на її території. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 335, 392, 1216, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved