Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області, Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області та просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилавсь на те, що15 грудня 2011 року йому був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,20 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], серії ЯК № 332626, кадастровий номер 3222784701:01:010:0040, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322270061005689. В самому державному акті зазначено, що ця земельна ділянка була передана йому у власність на підставі рішення Мостищанської сільської Ради Макарівського району Київської області від 17 липня 2008 року за № 116 XVII сесії V скликання. Під час проведення робіт з виготовлення кадастрового плану земельної ділянки було з'ясовано, що йому було неправильно виготовлено державний акт на право власності на землю. Землевпорядна організація в державному акті координати поворотних точок ділянки не зазначила та відомості опису контура ділянки, які маються в локальній базі даних земельного кадастру мають різницю з державним актом, хоча площа земельної ділянки в 0,20 га в них однакова. Внаслідок видачі позивачу державного акту на право власності на землю з невірним накресленням схеми земельної ділянки було порушено його законні права та інтереси під час реалізації ним права на приватизацію земельної ділянки, яка є у його користуванні для будівництва та обслуговування будинку, тому він не може розпочати ніяке будівництво або іншим шляхом розпорядитись своєю земельною ділянкою. У судове засідання позивач не прибув, через канцелярію суду подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Відповідач Мостищанська сільська рада Макарівського району Київської області у судове засідання свого представника не направили, надіслали лист з проханням слухати справу у відсутності їх представника, позов визнали. У судове засідання відповідач Управління Держземагенства у Макарівському районі Київської області свого представника не направили, подали лист з проханням слухати справу у відсутності їх представника, позов визнали. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 332626, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322270061005689, виданий 15 грудня 2011 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2000 га, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, що розташована по [ADDRESS], кадастровий номер 3222784701:01:010:0040. (а.с.6) В державному акті зазначено, що ця земельна ділянка була передана позивачу у власність на підставі рішення Мостищанської сільської Ради Макарівського району Київської області від 17 липня 2008 року за № 116-17-V. Під час проведення робіт з виготовлення кадастрового плану земельної ділянки було з'ясовано, що позивачу було неправильно виготовлено державний акт на право власності на землю. Землевпорядна організація в державному акті координати поворотних точок ділянки не зазначила та відомості опису контура ділянки, які маються в локальній базі даних земельного кадастру мають різницю з державним актом, хоча площа земельної ділянки в 0,20 га в них однакова, що підтверджується листом управління держземагенства України у Макарівському районі Київської області за № 01-12/558 від 05 листопада 2013 року та кадастровим планом земельної ділянки. (а.с.7) Внаслідок видачі позивачу державного акту на право власності на землю з невірним накресленням схеми земельної ділянки було порушено його законні права та інтереси під час реалізації його права на приватизацію земельної ділянки, яка є у його користуванні для будівництва та обслуговування будинку, тому він не може розпочати ніяке будівництво або іншим шляхом розпорядитись своєю земельною ділянкою. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, державний акт на право власності на землю виготовляється на підставі - виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про передачу у власність земельної ділянки, договорів відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду. Відповідно до Інструкції, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку складаються із підготовчих робіт; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. При виготовленні позивачу державного акту на право приватної власності на землю до нього не були занесені координати поворотних точок, що потягнуло за собою його виготовлення з неправильними межами. Інструкцією не передбачено можливості внесення змін у державний акт шляхом його виправлення, оскільки це тягне за собою переробку всієї технічної документації. Отже, виходячи із порядку видачі державних актів та їх реєстрації, для того щоб внести зміни у державний акт слід його визнати недійсним (анулювати), а потім виготовити новий державний акт. Також, згідно правових позицій Верховного суду України, державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною і залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Так як, в самому рішенні про передачу позивачу земельної ділянки у власність, сільською Радою помилки допущено не було, оскільки передано у власність земельну ділянку площею 0,20 га і така ж площа мається в локальній базі даних земельного кадастру, тому визнавати незаконним це рішення немає необхідності. Необхідність визнання державних актів недійсними в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що державні акти на право власності на землю підлягають обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 27 п. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення. В Пленумі Верховного суду України в Постанові від 16 квітня 2004 року за № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" зазначено, що "Виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143- 146, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України, ст.24 Цивільного процесуального кодексу України, ст.12 Господарського процесуального кодексу України, судам підвідомчі справи за заявами, зокрема: з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками." У відповідності до ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. З 1 січня 2002 р. відповідно до статті 125 ЗК право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 р. у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 р. N 1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Враховуючи викладене, а також приймаючи визнання відповідачами позову, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved