Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

07\~квітня2020\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Багачанське" про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. В позовній заяві позивач посилався на те, що 10 червня 1992 року між нею та радгоспом "Багачанський", нині Товариство з обмеженою відповідальністю "Багачанське", укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори та зареєстрований в Полтавському бюро технічних інвентаризацій 20 червня 1992 року за № 186. Але при складенні договору про купівлю-продаж будинку, так і при державній реєстрації нерухомого майна, прізвище позивача було написано невірно, замість правильного " [PERSON] " вказано " [PERSON] ". При зверненні до Полтавського бюро технічних інвентаризацій "Інвентаризатор" із заявою про виготовлення технічного паспорта на житловий будинок та до державного реєстратора нерухомого майна, щоб провести державну реєстрацію житлового будинку, позивачу було відмовлено на тій підставі, що маються розбіжності в написанні прізвища. На підставі викладеного позивачка [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила позовні вимоги задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві (а.с. ??). Відповідач по справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Багачанське", до суду не прибув, направив до суду листа, в якому просив справу розглянути у його відсутність та за наявними матеріалами в справі (а.с. 37). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] , про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності ви відкладення розгляду справи до суду не подав (а.с. 40). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Судом встановлено, що 10 червня 1992 року позивач [PERSON] та радгоспом "Багачанський", нині Товариство з обмеженою відповідальністю "Багачанське", укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8), та який згідно технічного паспорта від 20.02.2014 року складається з житлового будинку (літ.А-1),сарай (літ.-Б), погріб вхідний (літ.-Г), вбиральня (літ.-Д), колодязь питний №\~1, хвіртка №\~4, огорожа №\~5 (а.с. 12-16). Договір купівлі-продажу був посвідчений державним нотаріусом Бутенко Л.І. 10 червня 1992 року, реєстраційний номер №\~ [NUMBER] (а.с. 8, зворотний бік), та зареєстрований в Полтавському бюро технічних інвентаризацій "Інвентаризатор" в реєстровій книзі №\~1 за реєстровим номером №\~186 на прізвище " [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою ПП Полтавське бюро технічних інвентаризацій "Інвентаризатор" (а.с. 6). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, рішенням 6 сесії 7 скликання Великобагачанської селищної ради від 19 лютого 2016 року [ADDRESS] на нову назву [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, [PERSON] , 1954 року народження, є власником домогосподарства за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Реєстрація права власності в державному реєстрі речових правна об`єкт за адресою: [ADDRESS] , не проводилася (а.с. 45). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючих документів, а саме житловий будинок зареєстрований на прізвище " [PERSON] " (а.с. 19). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 379, 382 ЦК України, об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За даних обставин суд приходить до висновку, що право власності позивача на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] ,є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved