Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Костянтинівське державне наукове-виробниче підприємство «Кварсит (далі по тексту КДНВП «Кварсит») звернулось до суду з позовом, в якому зазначено, що 02 серпня 2017 року державним виконавцем було складено постанову про опис та арешт майна підприємства, не задіяного у виробничому процесі, а саме: скла оглядового, вставок ситалокерамічних, обладнання для виробництва пластикових вікон, приміщення готелю, розташованого за адресою: м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7. З метою подальшої реалізації вказаного майна на електронних торгах виконавцем було проведено оцінку приміщення готелю шляхом залучення субєкта оціночної діяльності ТОВ «Промекспорт» та подано заявку до ДП «СЕТАМ» про реалізацію описаного та арештованого майна. Приміщення вказаного готелю є державною власністю і закріплене за підприємством на праві господарського відання. 28 листопада 2017 року ДП «СЕТАМ відповідно до протоколу № 299985 без відома позивача було проведено електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна приміщення готелю, розташованого в м.Костянтинівка по вул.Шмідта, 33/7. Переможцем торгів визнано [PERSON]. За результатами проведення електронних торгів 12 грудня 2017 року державним виконавцем було складено акт. Електорнні торги проведені у незаконний спосіб, оскільки позивач по справі є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності; майно підприємства є державною власністю і закріплене за ним на праві господарського відання. Отже, в акті про проведені електронні торги від 12 грудня 2017 року невірно зазначений власник майна, на яке звернуто стягнення, оскільки КДНВП «Кварсит» не є власником приміщення готелю. Пунктами 4.7,8 Статуту КДНВП «Кварсит» передбачено, що відчуження підприємством майнових обєктів, що належать до основних фондів, здійснюється виключно за погодженням з Державним концерном «Укроборонпром». Відповідно до п.4.9 Статуту КДНВП «Кварсит» нерухоме майно підприємства не може бути відчужене, вилучене або передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятись дії, наслідком яких може бути його відчуження. Підпунктами 19,20 пункту 2 Статуту Державного концерну «Укроборонпром» передбачено право концерну відповідно до законодавства забезпечувати в установленому законом порядку ефективне управління обєктами майнового комплексу учасників Концерну (до яких належить позивач по справі) для реалізації прав держави як власника таких обєктів. Відповідно до ст.1 Закону України «Про перелік обєктів права державної власності, що не підлягаюь приватизації» КДНВП «Кварсит», як правонаступник всіх майнових та немайнових прав та обовязків перетвореного Костянтинівського казенного науково-виробничого підприємства «Кварсит» включено до Переліку обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації. Частиною 9 ст.11 Закону України « Про управління обєктами державної власності» передбачено, що нерухоме майно обєктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передано до статуного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. Статтею 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна. Державний концерн «Укроборонпром», як уповноважений субєкт господарювання з управління обєктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі висловив категоричне заперечення щодо реалізації (відчуження) будь-якого майна підприємства. Відповідачем електронні торги з реалізації приміщення готелю були проведені з грубим порушенням закону, які полягали в наступному : -ДП «Сетам» незаконно та безпідставно занижено стартову ціну приміщення готелю. Згідно висновку експертної оцінки стартова ціна нерухомого майна визначена у розмірі - 124684 грн 00коп, а в протоколі проведення електронних торгів № 299985 від 28 листопада 2017 року стартова ціна приміщення готелю складає 87278 грн 80коп, що є грубим порушенням чинного законодавства; - порушено передбачену п.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» черговість реалізації арештованого майна боржника на електронних торгах, які відбулись 28 листопада 2017 року в першу чергу необхідно було виставити на реалізацію рухоме майно, яке було описано та арештовано постановою державного виконавця від 02 серпня 2017 року, а не нерухоме майно приміщення готелю, розташоване за адресою: м.Костянтиівка, вул.Шмідта, 33/7; -ніяких повідомлень про дату, час, місце проведення електронних торгів та про стартову ціну, за якою описане та арештоване майно пропонується до продажу, позивач не отримував, що є порушенням чинного законодавства. Підставою для визнання проведених 28 листопада 2017 року електронних торгів недійсними є грубе порушення відповідачем чинного законодавства у звязку з проведенням електронних торгів з реалізації приміщення готелю, яке є державним майном, а також порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна. Позивач просить визнати недійсними : -проведені 28 листопада 2017 року електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна приміщення готелю; -протокол проведення електронних торгів № 299985 від 28 листопада 2017 року; -акт про проведені електронні торги від 12 грудня 2017 року. Представники позивача [PERSON], [PERSON] та прокурори Ковальчук О.І., Чалий М.Г. підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ДП «Сетам» в судове засідання не зявився, надав відзив на позовну заяву (а.с.55-61), в якому просить розглянути справу за його відсутності і відмовити задоволенні позову КДНВП «Кварсит» у звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначає, що незгода позивача із діями державного виконавця щодо визначення вартості майна не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, оскільки ці дії не оскаржено та не визнано незаконними у передачений законом спосіб. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 передбачено надсилання повідомлення боржнику про дату, час, та місце проведення електронних торгів тільки у випадках реалізації арештованого майна, яке є предметом іпотеки. Приміщення готелю, розташованого за адресою: м.Костянтиівка, вул.Шмідта, 33/7 (лот № 248195) предметом іпотеки не являлось. Наявність одного учасника в ході проведення електронних торгів та придбанння майна за стартовою ціною відповідно до п.4 розділу V зазначеного порядку не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Доказів на підтвердження того, що мали місце порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів та того, що ці порушення вплинули на результати торгів під час їх проведення позивачем по справі не надано. Представник відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень послався на те, що на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 48373143 від 17 березня 2015 року про стягнення із КДНВП «Кварсит» заборгованості, в тому числі, і по заробітній платі. 02 серпня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, яке не задіяне у виробничому процесі: скла оглядового, вставок ситалокерамічних, обладнання для виробництва пластикових вікон та приміщення готелю. Постанову про опис та арешт майна божником не оскаржено. Згідно висновків експертної оцінки вартість приміщення готелю за адресою: м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7 становила 124684 гривні, про що позивач по справі був достеменно обізнаний, як і про існування постанови державного виконавця про арешт і опис майна. Електронні торги з реалізації вказаного приміщення готелю відбулись з дотриманням приписів діючого законодавства та після двох уцінок зазначене майно було придбане [PERSON] за 87278 гривень 80 копійок. Кошти від реалізації приміщення готелю були спрямовані на погашення заборгованості із заробітної плати перед працівниками підприємства. Порядок відчуження майна, передбачений статутом КДНВП «Кварсит» не поширюється на процедуру виконавчого провадження, яка регламентована спеціальним законодавством Законом України «Про виконавче провадження». Посилання позивача на Закон України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» є неспроможним, оскільки цим законом передбачена можливість реалізації Державною виконавчою службою державного майна за умови виконання судових рішень у певних категоріях справ зокрема, про стягнення заборгованості по заробітній платі. Порушень при визначенні черговості звернення стягнення на майно боржника не було, оскільки одночасно із приміщенням готелю на реалізацію було передане рухоме майно обладнання для виробництва пластикових вікон у кількості 11 одиниць, але торги з його реалізації не відбулись у звязку з відсутністю купівельного попиту. Позивачем не доведено порушення його прав під час проведення електронних торгів. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дії [PERSON] під час придбання нерухомого майна- приміщення готелю на електронних торгах відповідють чинному законодавсту. Відповідач є законним набувачем майна, отже підстави для задоволення позову КДНВП «Кварсит» відсутні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державного концерну «Укроборонпром» в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення (а.с.154-162), в яких просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити в повному обсязі позов КДНВП «Кварсит», посилаючись на наступні обставини. Відповідно до діючого законодавства концерн є уповноваженим субєктом господарювання з управління майном КДНВП «Кварсит». Відчуження майнових обєктів, що належить до основних фондів позивача по справі здійснюється виключно за погодженням з Концерном, чим останній реалізує права держави як власника таких обєктів. В порушення ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем була розпочата реалізація нерухомого майна за відсутності звернення стягнення на майно, що безпосередньо не використовується у виробництві. На момент реалізації ані право власності, ані право господарського відання на приміщення готелю, розташованого за адресою: м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване. В порушення ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено звернення виконавця до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на майно, право власності на яке за боржником у встановленому порядку не зареєстроване, державний виконавець до суду з цього приводу не звертався. Інформаційне повідомлення про електронні торги не містило відомостей про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення та її кадастровий номер. Позивач по справі включений до переліку підприємств, що не підлягають приватизації і є підприємством загальнодержавного значення та покликане забезпечувати обороноздатність держави, оскільки виробництво зброї та боєприпасів є предметом його діяльності. Відповідно до ч.9 ст.11 Закону України «Про управління обєктами державної власності» встановлено, що нерухоме майно обєктів державної власності, що не підлягають приватизації не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. Зазначене унеможливлює відчуження державного майна, що перебуває на балансі підприємства. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 жовтня 2018 року частково задоволено заяву КДНВП «Кварсит» про забезпечення позову накладено арешт на приміщення готелю, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7. Зясувавши позицію учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 12 грудня 2003 року між [PERSON] та НКВП «Кварсит» було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], 33 в м.Костянтинівка Донецької області (т.2а.с.33). Рішенням виконкому Костянтинівської міської ради від 18 січня 2006 року № 35 було оформлено право власності юридичній особі Костянтинівському казенному науково-виробничому підприємству «Кварсит» на приміщення готелю, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7 (а.с.111). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за Костянтинівським казенним науково-виробничим підприємством «Кварсит» зареєстровано право державної власності на приміщення готелю, розташованого за адресою: м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7 (а.с.112-115). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно право державної власності на приміщення готелю, розташованого за адресою: м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7 на підставі рішення виконкому Костянтинівської міської ради від 18 січня 2006 року № 35 зареєстроване 01 лютого 2006 року за Костянтинівським казенним науково-виробничим підприємством «Кварсит» (т.2 а.с.15-16,32), правонаступником майнових прав і обовязків якого є позивач по справі (т.2 а.с.34-41, т.1а.с.9-11). Отже, власником приміщення готелю є саме позивач по справі - КДНВП «Кварсит», форма власності державна. Постановою державного виконавця від 17 березня 2015 року виконавчі провадження про стягнення із боржника - КДНВП «Кварсит» заборгованості на користь стягувачів обєднано у зведене виконавче провадження № 48373143 (а.с.99). 02 серпня 2017 року головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області [PERSON] в присутності двох понятих [PERSON] та [PERSON] при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 48373143 від 17 березня 2015 року, до складу якого входять 49 виконавчих проваджень (а.с.100-108), було здійснено опис та арешт майна, яке належить боржнику КДНВП «Кварсит», а саме: скла оглядового кварцового; вставок ситалокерамічних необроблених; устаткування для виробництва пластикових вікон; приміщення готелю, розташованого за адресою: м. Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7 (а.с.109-110). Як вбачається зі змісту постанови про опис та арешт майна боржника від 02 серпня 2017 року (а.с.109-110), опис та арешт майна було здійснено в присутності представника КДНВП «Кварсит» - [PERSON], якій вручено копію зазначеної постанови. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні визнав, що опис та арешт майна підприємства 02 серпня 2017 року було здійснено в присутності працівника КДНВП «Кварсит» [PERSON], проте, як вхідна документація постанова державного виконавця від 02 серпня 2017 року, на підприємстві не зареєстрована. Листом від 09 серпня 2017 року № 4053 Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області повідомив Державний концерн «Укроборонпром» про складення 02 серпня 2018 року постанови про опис та арешт майна КДНВП «Кварсит» - скла оглядового, вставок ситалокерамічних, обладнання для виробництва пластикових вікон та приміщення готелю, а також про те, що зазначене майно у терміни, передбачені законодавством, буде передано на реалізацію до ДП «Сетам» (а.с.116-117). Постановою головного державного виконавця від 16 серпня 2017 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадення № 48373143 від 17 березня 2015 року, до складу якого входить 49 виконавчих документів про стягнення із КД НВП «Кварсит» заборгованості, призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання ТОВ «Промексперт» з метою визначення вартості описаного постановою від 02 серпня 2017 року майна : устаткування для виробництва пластикових вікон та приміщення готелю (а.с.119). Копію постанови від 16 серпня 2017 року листом від 16 серпня 2017 року № 4218 направлено на адресу КДНВП «Кварсит» (а.с.118). Відповідно до висновків ТОВ «Промексперт» від 28 серпня 2017 року вартість готелю, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7 станом на 21 серпня 2017 року становить 124684 гривні; устаткування для виробництва пластикових вікон 348\~800гривень (а.с.201-122). Листом від 04 вересня 2017 року № 4536 Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби повідомив, в тому числі, і КДНВП «Кварсит» про те, що 02 серпня 2017 року в рамках зведеного виконавчого провадження № 48373143 було здійснено опис та арешт майна боржника, не задіяного у виробничому процесі: скла оглядового, вставок ситалокерамічних, обладнання для виробництва пластикових вікон, приміщення готелю. Одночасно повідомлено про визначення експертної вартості майна: обладнання для виробництва пластикових вікон 384800 грн, приміщення готелю (м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7) 124684 грн (а.с.14,123). Згідно листа від 26 вересня 2017 року № 1-618 КДНВП «Кварсит» з посиланням на Статут повідомило Відділ примусового виконання рішень про неможливість відчуження нерухомого майна підприємства та неможливість вчинення відносно такого майна дій, наслідком яких може бути його відчуження (а.с.125). Представник позивача КДНВП «Кварсит» [PERSON] визнав, що лист від 04 вересня 2017 року № 4536 був отриманий позивачем по справі, що свідчить про обізнаність останнього про опис та арешт майна, проведення його експертної оцінки. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2017 року скаргу КДНВП «Кварсит» щодо оскарження результатів визначення вартості чи оцінки описаного та арештованого майна визнано неподаною та повернуто (а.с.153). Як встановлено з пояснень представника КДНВП «Кварсит» в судовому засіданні, дії державного виконавця в рамках зведеного виконавчого провадження № 48373143 від 17 березня 2015 року, в тому числі, і щодо опису, арешту та оцінки майна, зокрема, приміщення готелю по вул.Шмідта, 33/7 у передбаченому законом порядку не оскаржувались. Листом від 04 вересня 2017 року № 4551 Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби повідомив також і Державний концерн «Укроборонпром» про вартість описаного постановою від 02 серпня 2017 року майна КДНВП «Кварсит» (а.с.124). Листами від 11 вересня 2017 року № 1.012-8385, від 02 жовтня 2017 року № 3.01-9116 Державний концерн «Укроборонпром» з посиланням на ч.9 ст.11 Закону України «Про управління обєктами державної власності», ч.1 ст.1, ст.2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», висловив категоричні заперечення проти примусової реалізації будь-якого майна КДНВП «Кварсит» (а.с.15,16-17). Відповідно до протоколів проведення електронних торгів № 291112, № 291118 від 17 жовтня 2017 року електронні торги щодо приміщення готелю вартістю124684 грн 00коп (м.Костянтиівка, вул.Шмідта, 33/7) лот № 241076, та устаткування для виробництва пластикових вікон вартістю 348800 грн 00 не відбулись у звязку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с.126-129). Відповідно до протоколів проведення електронних торгів № 295600, № 295601 від 07 листопада 2017 року електронні торги щодо приміщення готелю вартістю 105981 грн 40коп (м.Костянтиівка, вул.Шмідта, 33/7) лот № 244331, та устаткування для виробництва пластикових вікон вартістю 261\~600 грн 00 не відбулись через відсутність допущених учасників торгів (а.с.131-132), у звязку з чим організатором електронних торгів 08 листопада 2017 року майно виставлено на повторні електронні торги за ціною, що становить 50% та 70% його вартості відповідно, що підтверджується копією листа Дніпропетровської філії ДП «Сетам» від 08 листопада 2017 року № 2736/23/09-17 (а.с.130). Згідно протоколу № 299908 від 28 листопада 2017 року електронні торги щодо устаткування для виробництва пластикових вікон вартістю 174400 грн 00 не відбулись у звязку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с.133 на звороті). Відповідно до протколу № 299985 проведення електронних торгів 28 листопада 2017 року в період часу з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин відбулись електронні торги (№ лоту 248195) з реалізації приміщення готелю, розташованого за адресою: м.Костянтиівка, вул.Шмідта, 33/7, стартова ціна якого визначена в розмірі 87278 грн 80 коп. Як вбачається зі змісту цього протоколу, переможцем торгів визначено [PERSON], який запропонував найвищу цінову пропозицію -87278 грн 80 коп (а.с.8,63-68, 134). 12 грудня 2017 року начальником вдділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області затверджено складений заступником начальника відділу [PERSON] акт про проведені 28 листопада 2017 року електронні торги (а.с.8,135). Розпорядженням № 53533262 заступника начальника відділу примусового виконання рішень від 05 грудня 2017 року грошові кошти в сумі 82914 грн 86 коп, які надійшли 04 грудня 2017 року на депозитний рахунок відділу при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 48373143 від 17 березня 2015 року від реалізації арештованого майна приміщення готелю, були спрямовані на погашення заборгованості із заробітної плати КДНВП «Кварсит» перед [PERSON], [PERSON] (а.с.136-138). 29 грудня 2010\~року Постановою Кабінету Міністрів України № 1221 "Про утворення Державного концерну "Укроборонпром" утворено Державний концерн "Укроборонпром", до складу якого включено КДНВП «Кварсит». Постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року № 933\~затверджено Статут Державного концерну "Укроборонпром" (а.с.12-13). Відповідно до п. 6 Статуту Концерн діє на принципах повної господарської самостійності\~\~та самоокупності, несе відповідальність за результати\~\~своєї діяльності та виконання зобов'язань. Концерн не несе відповідальність за зобов'язаннями його учасників. Учасники не несуть відповідальності за зобов'язання Концерну (п. 8, п. 9 Статуту). Згідно п. 13 Статуту учасники Концерну зберігають статус юридичної особи та профіль діяльності. Учасники Концерну зберігають господарську самостійність з урахуванням обмежень, передбачених законодавством та цим Статутом. Концерн відповідно до законодавства регулює провадження наукової, проектної, виробничої, фінансової, цінової, інвестиційної, інноваційної, зовнішньоекономічної та іншої діяльності його учасників, пов'язаної з розробленням, виготовленням, реалізацією та обслуговуванням товарів військового та спеціального призначення. Підпунктами 19-20 пункту 12 Статуту державного концерну «Укроборонпром» передбачено право концерну забезпечувати в установленому законом порядку ефективне управління обєктами майнового комплексу учасників концерну для реалізації прав держави як власника таких обєктів; приймати в установленому порядку рішення щодо передачі обєктів державної вланості від одного учасника концерну до іншого (а.с.12-13). 18 квітня 2017 року наказом Державного концерну "Укроборонпром" № 156 затверджено Статут КДНВП «Кварсит» (а.с.9-11). Відповідно до п.1.1 Статуту КДНВП «Кварсит» підприємство є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності та передане в управління Державного концерну «Укроборонпром». Згідно п. 3.6 Статуту підприємства, підприємство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями всіма належними йому коштами та іншим майном, на яке згідно із чинним законодавством України може бути, звернене стягнення. У відповідності до п. 3.7 Статуту підприємства, Держава та Концерн не несуть відповідальності за зобов'язаннями підприємства, крім випадків передбачених\~Господарським кодексом України\~та іншими законами України. Підприємство не несе відповідальності за зобов'язаннями держави та Концерну (п. 3.8. Статуту підприємства). Пунктом 4.1 Статуту КДНВП «Кварсит» передбачено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Відповідно до п.п. 4.5, 4.7, 4.9 Статуту КДНВП «Кварсит» контроль за ефективністю використання, збереженням та обліком закріпленого за підприємством майна здійснює Концерн.Відчуження підприємством майнових обєктів, що належать до основних фондів, здійснюється виключно на конкурентних засадах за погодженням з Концерном в порядку, встановленому законодавством. Нерухоме майно не може бути відчужене, вилучене та передано та статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути його відчуження. Проаналізувавши наведені докази, суд дійшов наступних висновків. Щодо реалізації описаного та арештованого майна КДНВП «Кварсит» в процесі виконання судового рішення суд дійшов наступних висновків. Процедура виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентована Законом України «Про виконавче провадження». Частиною 1 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному\~Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відповідно\~до ч.1\~ст.48\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» звернення\~стягнення на\~майно боржника\~полягає в\~його арешті,\~вилученні (списанні\~коштів з\~рахунків)\~та примусовій\~реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Відповідно до ст.1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна. При цьому відповідно до статті 2 цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами. Отже, зі змісту ст.2 зазначеного Закону вбачається, що мораторій на примусову реалізацію майна не розповсюджується на випадки примусового виконання рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами. Згідно до\~ст. 74 ГК України\~державне комерційне підприємство є суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього\~Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання. Згідно ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Відповідно до ч.5,6 ст 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.У разі якщо на зазначене у частині пятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:1)\~майно,\~що безпосередньо\~не використовується\~у виробництві\~(предмети\~інтерєру офісів,\~готова продукція\~та товари\~тощо); 2) обєкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві. Як встановлено з досліджених судом доказів, електронні торги відбулись в рамках зведеного виконавчого провадження № 48373143 від 17 березня 2015 року (а.с.99), до якого входять 49 виконавчих проваджень, в тому числі, і про стягнення із КДНВП «Кварсит» на користь працівників заборгованості по заробітній платі, а отримані грошові кошти від продажу приміщення готелю в розмірі 82914 грн 86коп були розпорядженням № 53533262 (а.с.136) спрямовані саме на погашення заборгованості по заробітній платі КДНВП «Кварсит» перед працівниками [PERSON] та [PERSON]П (а.с.137-138). Суд вважає за доцільне зауважити, що позивач в позовній заяві зазначає, що скло оглядове, вставки ситалокерамічні, обладнання для виробництва пластикових вікон та приміщення готелю, опис та арешт яких було здійснено державним виконавцем 02 серпня 2017 року є майном, яке не задіяне у виробничому процесі. До того ж, як встановлено з досліджених доказів, на електронні торги окрім приміщення готелю, було виставлено обладнання для виготовлення пластикових вікон, яке не було реалізовано у звязку з відсутністю купівельного попиту. Закон України «Про управління об'єктами державної власності» визначає правові основи управління об'єктами державної власності. Згідно ст.1 Закону\~України «Про\~управління об'єктами\~державної власності» під управлінням об'єктами державної власності мається на увазі здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб. Статтею 3 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» передбачено, що особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі визначаються\~Законом України\~"Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі". Пунктом 8\~ч.1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про особливості\~управління об'єктами\~державної власності\~в оборонно-промисловому\~комплексі» передбачено,\~що у\~процесі управління\~об'єктами\~державної власності\~в оборонно-промисловому\~комплексі Концерн,\~зокрема, надає згоду на відчуження та списання об'єктів управління державної власності в оборонно-промисловому комплексі учасників Концерну. Частиною 9 статті 11\~Закону України «Про управління об'єктами державної власності» дійсно передбачені обмеження та заборони стосовно відчуження, вилучення, передання до статутного капіталу господарських організацій, вчинення інших дій, наслідком яких може бути відчуження нерухомого майна обєктів державної власності, але на переконання суду, і це вбачається із назви самої статті, зазначені обмеження застосовуються саме в процесі управління та розпорядження об'єктами державної власності, а не в процесі примусового виконання судових рішень, яке врегульовано спеціальним законом Законом України «Про виконавче провадження». Оскільки спеціальним законом, який регулює правовідносини, повязані із примусовим виконанням судових рішень є Закон України «Про виконавче провадження», отримання згоди Концерну на примусову реалізацію майна, належного, як встановлено з досліджених доказів, саме КДНВП «Кварсит», в процесі виконання судового рішення не передбачено, тому посилання позивача на Закон України\~«Про управління\~об'єктами\~державної власності», Закон України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» в даному випадку є неспроможним. Стосовно посилання представника позивача на ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», суд зауважує, що перелік майна на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення, передбачений Переліком, який є додатком до Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.\~Майно КДНВП «Кварсит», яке було реалізовано на електронних торгах, зазначеним Переліком не передбачено. Щодо безпідставного зниження стартової ціни майна, виставленого на електронні торги. Статтею 57 Закону України «При виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості\~майна боржника\~здійснюється за\~взаємною згодою\~сторонами виконавчого\~провадження. У\~разі якщо\~сторони виконавчого\~провадження,\~а також\~заставодержатель у\~10-денний\~строк з\~дня винесення\~виконавцем постанови\~про арешт\~майна боржника\~не досягли\~згоди щодо\~вартості майна\~та письмово\~не повідомили\~виконавця про\~визначену ними\~вартість майна,\~виконавець самостійно\~визначає вартість\~майна боржника. Звіт\~про оцінку\~майна має\~бути складений\~не раніше\~дати винесення\~постанови про\~арешт такого\~майна. У\~разі якщо\~сторони виконавчого\~провадження не\~дійшли згоди\~щодо визначення\~вартості майна,\~визначення вартості\~майна боржника\~здійснюється виконавцем\~за ринковими\~цінами,\~що діють\~на день\~визначення вартості\~майна. Для\~проведення оцінки\~за регульованими\~цінами,\~оцінки нерухомого\~майна,\~транспортних засобів,\~повітряних,\~морських та\~річкових суден\~виконавець залучає\~субєкта оціночної\~діяльності -\~субєкта господарювання. У\~разі якщо\~визначити вартість\~майна (окремих\~предметів)\~складно,\~виконавець має\~право залучити\~субєкта оціночної\~діяльності -\~субєкта господарювання\~для проведення\~оцінки майна. Виконавець\~повідомляє про\~результати визначення\~вартості чи\~оцінки майна\~сторонам не\~пізніше наступного\~робочого дня\~після дня\~визначення вартості\~чи отримання\~звіту про\~оцінку.\~У разі\~якщо сторони\~не згодні\~з результатами\~визначення вартості\~чи оцінки\~майна,\~вони мають\~право оскаржити\~їх у\~судовому порядку\~в 10-денний\~строк з\~дня отримання\~відповідного повідомлення.\~Сторона вважається\~ознайомленою з\~результатами визначення\~вартості чи\~оцінки арештованого\~майна,\~якщо їй\~надіслано повідомлення\~про результати\~визначення вартості\~чи оцінки\~майна за\~адресою,\~зазначеною у\~виконавчому документі,\~або за\~місцем фактичного\~проживання чи\~перебування такої\~сторони,\~достовірно встановленим\~виконавцем. Оскарження\~в судовому\~порядку результатів\~визначення вартості\~чи оцінки\~майна не\~зупиняє передачі\~майна на\~реалізацію,\~крім випадків\~зупинення передачі\~майна на\~реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Відповідно до ч.1,3 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у\~частині восьмій\~статті 56\~цього Закону)\~здійснюється шляхом\~електронних торгів\~або за\~фіксованою ціною. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому\~статтею 57\~цього Закону. Суд вважає за доцільне зауважити, що початкова ціна описаного та арештованого 02 серпня 2017 року майна визначена з дотриманням вимог ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» - із залученням субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання (а.с.119-122). Частиною 5 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому\~статтею 57\~цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому\~статтею 57\~цього Закону. З\~досліджених доказів\~(а.с.126-134)\~вбачається,\~що вартість\~майна,\~виставленого на\~електронні торги\~зменшувалась у\~точній відповідності\~із приписами\~ч.5\~ст.61\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~зважаючи на\~що суд\~відхиляє доводи\~представника позивача\~стосовно безпідставного\~зниження стартової\~ціни приміщення\~готелю.\~ Щодо неправомірності дій державного виконавця під час опису, арешту та оцінки майна. Як встановлено з досліджених доказів та пояснень представника позивача в судовому засіданні, дії державного виконавця щодо опису, арешту та оцінки приміщення готелю КДНВП «Кварсит» у передбачений законом спосіб не оскаржувались. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 02 травня 2018 року по справі № 910/10136/17, дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Щодо відсутності реєстрації права на приміщення готелю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» передбачено,\~що речові\~права на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. З досліджених судом доказів - з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.112-115), свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.т.2а.с.32) вбачається, що право власності на приміщення готелю, розташованого за адресою: м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7 зареєстровано саме за Костянтинівським казенним науково-виробничим підприємством «Кварсит», правонаступником всіх майнових і немайнових прав і обовязків якого є позивач по справі (а.с.9-11). Крім\~того,\~приміщення зазначеного\~готелю було\~набутоКостянтинівським\~казенним науково-виробничим\~підприємством «Кварсит» на підставі цивільно-правової угоди купівлі-продажу від 12 грудня 2003 року (т.2а.с.33). Проаналізувавши наведені докази, суд дійшов висновку про те, що право власності на приміщення готелю виникло до 01 січня 2013 року і було зареєстровано за позивачем відповідно до діючого на той час законодавства, зважаючи на що повторної реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не потребувало. Доводи представника КДНВП «Кварсит» та представника ДК «Укроборонпром» стосовно того, що на момент реалізації приміщення готелю на електронних торгах, ані право право власності, ані право господарського відання не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно спростовуються вищезазначеними дослідженими судом доказами. У звязку з цим суд вважає за необхідне зауважити, що оскільки право власності на приміщення готелю зареєстровано у передбаченому законом порядку, були відсутні підстави для звернення державного виконавця до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на вказане приміщення в порядку ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», зважаючи на що викладені в письмових поясненнях доводи представника ДК «Укроборонпром» з цього приводу є неспроможними. Щодо неповідомлення божника про дату проведення електронних торгів. Порядок проведення електронних торгів регламентований Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, пунктом 3 розділу ІІІ якого передбачено автоматичне розміщення інформаційного повідомлення на Веб-сайті після внесення інформації про лот. Пунктом 3 розділу VІІ Порядку передбачено повідомлення про проведення електронних торгів всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на обєкт, у випадку реалізації майна, яке є предметом іпотеки. Оскільки приміщення готелю, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7 не є предметом іпотеки, суд не бере до уваги доводи представника позивача про неповідомлення про дату та час проведення електронних торгів. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15 головною умовою, яку повинен встановити суд, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. З досліджених доказів суд дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати, що проведенні електронних торгів 28 листопада 2017 року мали місце такі порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна при, які вплинули на результати торгів. Доказів на підтвердження існування таких обставин позивач не надав; доводи про порушення в процесі проведення електронних торгів, на які позивач послався в обґрунтування заявлених позовних вимог (зокрема, безпідставне заниження стартової ціни майна, порушення черговості реалізації майна, неповідомлення про проведення електронних торгів), підтвердження в ході судового розгляду не знайшли. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову КДНВП «Кварсит» про визнання недійсними проведених 28 листопада 2017 року електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна приміщення готелю, протоколу проведення електронних торгів № 299985 від 28 листопада 2017 року та акту про проведені електронні торги від 12 грудня 2017 року. Згідно ч.9,10 ст. 158 ЦПК України захід забезпечення позову арешт, накладений ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 жовтня 2018 року на приміщення готелю, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 33/7 підялгає скасуванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України (а.с.1) судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed