Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.01.2011 року між публічним акціонерним товариством "БМ Банк" (надалі - банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Краєвид» як позичальником укладено договір №2011-1/26/DС відновлювальної кредитної лінії (надалі - кредитний договір). Відповідно до останнього вказаний позичальник отримав кредит в розмірі 2 500 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних в порядку та на умовах, визначених договором, остаточний термін повернення вказаного кредиту - 30.06.2012 року. Згідно з положеннями даного договору банк відкриває позичальнику позичковий рахунок [NUMBER] для обліку заборгованості за кредитом відповідно до правил, що діють в зазначеному банку, та чинного законодавства. Надання кредиту проводиться у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Відповідно до вказаного договору погашення зобов'язань позичальником здійснюється в такій послідовності: прострочені проценти за користування кредитом, прострочена сума основного боргу за кредитом, строкові нараховані проценти за користування кредитом, строкова сума основного боргу за кредитом, прострочені комісії, строкові комісії, пеня, інші платежі та/або штрафні санкції, що будуть належати до сплати згідно умов договору. Проценти за користування кредитом нараховуються методом «факт/факт» для позичкової заборгованості на суму кредитних коштів, що фактично надані позичальнику і які ще не повернуті останнім відповідно до умов договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Позичальник зобов'язався у строки, обумовлені договором, погашати кредит на рахунок банку та своєчасно у визначені договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, комісійні винагороди банку, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по договору - на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, інші платежі та відшкодувати спричинені збитки. Позивач вказує, що він свої зобов'язання за вказаним договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти. Додатковими договорами №1, №2, №3 відповідно від 26.03., 27.06. та 13.09.2012 року в п.п.1.1, 1.2, 1.3 та п.1.6.1.1 кредитного договору внесено зміни, відповідно до яких викладено в новій редакції графік повернення кредиту, процентна ставка встановлена на рівні 23% річних, а остаточний термін повернення кредитних коштів визначено до 31.12.2013 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 20.01.2011 року між банком, позичальником та поручителями - відповідачами [PERSON], [PERSON], ТзОВ «Ротис» ЛТД та ТзОВ виробничо-комерційне підприємство «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів» укладено договори поруки відповідно за №2011-1/26/DС-1, №2011-1/26/DС-2, №2011-1/26/DС-3 та №2011-1/26/DС-4. Згідно з цими договорами вказані поручителі взяли на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями позичальника ТзОВ «Краєвид», які виникають з вищезазначеного кредитного договору, До кожного із вказаних договорів поруки вносилися зміни додатковими договорами №1, 2, 3 від 26.03., 04.07. та 13.09.2012 року. Зокрема, відповідно до останніх поручителі повідомлені про внесення змін до кредитного договору в частині збільшення ставки до 23% річних, зміни графіку погашення кредиту (04.07.2012 року - стосовно погашення кредиту в розмірі 2 130 000, 00 грн. до 30.08.2012 року, а 13.09.2012 року - стосовно погашення кредиту в розмірі 1 900 000, 00 грн. до 31.12.2013 року). Однак, уклавши з позивачем кредитний договір, позичальник ТзОВ «Краєвид» порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами, загальний розмір якої станом на 13.01.2014 року складає 2 353 720,77 грн. В зв'язку з цим позивачем направлялись відповідачам письмові вимоги про виконання кредитних зобов'язань. Однак, ці вимоги залишились без реагування. Тому позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів вказаний розмір заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 3 654,00 грн. В судових засіданнях представник позивача Триф'янчин А.М. позовні вимоги підтримав із зазначених підстав та просить позов задовольнити. Вказаний представник просить також врахувати наявний в матеріалах справи висновок почеркознавчої експертизи. Представник відповідачів ТзОВ «Ротис» ЛТД, [PERSON] та ТзОВ ВКП «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів» [PERSON] в судових засіданнях проти позовних вимог не визнала, оскільки відповідачі, яких вона представляє, заперечують факт наявності договірних відносин з позивачем та факт підписання ними вищевказаних договорів поруки від 20.01.2011 року та додаткових договорів до них. [PERSON] також вважає, що позовні вимоги до відповідачів, які є юридичними особами, повинні вирішуватися в порядку господарського судочинства. Вона також вказує, що одним із відповідачів вказано ТзОВ «Ротис», однак, правильна назва останнього - ТзОВ «Ротис» ЛТД, а печатка, яка міститься на оригіналах договорів, не відповідає печатці, яка дійсно належить цьому товариству, оскільки у 2011 році змінювалися його юридична адреса і печатка. Тому вказаний представник відповідачів вважає нібито укладені з її довірителями договори поруки та додаткові договори до них сфабрикованими. [PERSON] також зазначила, що наявний в справі висновок судової почеркознавчої експертизи не слід брати до уваги, оскільки з метою повного та всебічного розгляду справи необхідно було призначити вказану експертизу повторно. Тому [PERSON] в задоволенні позову просить відмовити. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, з якого до суду повернулися поштові конверти з відміткою, що судові виклики відповідачу не вручені в зв'язку з тим, що за вказаною адресою він не проживає та адресат вибув, а також у зв'язку із закінченням терміну зберігання вказаної кореспонденції. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача - ТзОВ «Краєвид» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання вказаним товариством судових повісток-викликів. Від ТзОВ «Краєвид» не надійшло заяв про розгляд справи у відсутності його представника. Суд, заслухавши пояснення вищевказаних представників сторін, вивчивши та оцінюючи надані ними докази, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити з того, що в силу положень статей 509, 533, 638, 1054 ЦК відсутні підстави для визнання договору поруки недійсним через укладення після нього додаткових угод про надання чергового траншу. Судом встановлено, що 20.01.2011 року між ПАТ "БМ Банк" та ТзОВ «Краєвид» укладено вищевказаний договір №2011-1/26/DС відновлювальної кредитної лінії, згідно з яким вказаний позичальник останній отримав кредит в розмірі 2 500 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних в порядку та на умовах, визначених договором (т.1, а.с.5-7). Відповідно до п.п.1.2, 1.3, 2.1.1 даного кредитного договору кредит надається траншами з позичкового рахунку [NUMBER] на поточний рахунок позичальника в банку в безготівковому порядку на ведення поточної діяльності (цільове призначення) в період з 20.01.2011 року по 30.06.2012 року. Кредит повертається позичальником на позичковий рахунок в банку відповідно до графіку. Позичальник має право на отримання наступного траншу в межах ліміту кредитування лише за умови погашення попередньої заборгованості за договором. Банк відкриває позичальнику позичковий рахунок [NUMBER] для обліку заборгованості за кредитом відповідно до правил, що діють у банку, та чинного законодавства. Банк проводить надання кредиту у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника згідно з цільовим призначенням, визначеним в п. 1.2 цього договору. Згідно з п. 1.6.1.2 вказаного кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються методом «факт/факт» для позичкової заборгованості на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику, і які ще не повернуті останнім відповідно до умов договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Відповідно до п.3.1 кредитного договору виконання позичальником зобов'язання за цим договором ( в тому числі і додатковими договорами до нього ) забезпечується в тому числі іпотекою нерухомості. Згідно з п. 4.3.3 договору позичальник зобов'язався у строки, обумовлені договором, погашати кредит на рахунок [NUMBER] в банку та своєчасно у визначені договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, комісійні винагороди банку на рахунок №3739312602, а у випадках неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по договору - на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також в повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати спричинені збитки. Додатковими договорами №1, №2, №3, укладеними між тими ж сторонами відповідно 26.03.2012 року, 27.06.2012 року та 13.09.2012 року в п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.6.1.1 зазначеного кредитного договору внесено зміни, відповідно до яких в новій редакції викладено графік повернення кредиту, підвищено процентну ставку до 23% річних, а остаточний термін повернення кредитних коштів встановлено до 31.12.2013 року ( т.1 а.с. 8-10). Судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за вказаними кредитним договором та додатковими договорами до нього виконав. У відповідності до п.4.3.8 кредитного договору позичальник зобов'язався, починаючи з січня 2011 року, та протягом подальшої дії кредитного договору, забезпечити щомісячні надходження на власний поточний рахунок, що відкрито в АТ « БМ Банк», в обсязі не менш, ніж 90% від загального обсягу кредитових оборотів в усіх обслуговуючих банках. В разі порушення цієї умови банк має право збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом на 5 % річних включно, починаючи з місяця, в якому сталося порушення. Збільшений розмір процентної ставки за користування кредитом діє до моменту усунення позичальником порушення. Судом також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20.01.2011 року між банком (кредитором), ТзОВ «Краєвид» (позичальником) та відповідачами [PERSON], [PERSON], ТзОВ «Ротис» ЛТД та ТзОВ ВКП «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів» (поручителями) укладено договори поруки відповідно за №2011-1/26/DС-1, №2011-1/26/DС-2, №2011-1/26/ DС-3 та №2011-1/26/ DС-4, згідно з якими поручителі поручились перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором (т.1, а.с.11-18). Відповідно до п.п.1.2, 2.1, 2.4, 2.5 договорів поруки у разі порушення боржником зобов'язання за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У разі порушення боржником умов виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Якщо при настанні строку платежу відповідно до кредитного договору боржником не буде сплачено платіж кредитору, боржник та/або кредитор зобов'язуються повідомляти поручителя про прострочення платежу. Поручитель зобов'язується протягом п'яти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або божника згідно з п. 2.4 даного договору виплатити несплачену боржником суму кредитору. Згідно із п. п. 3.1, 3.2 договорів поруки поручитель відповідає за зобов'язаннями за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі що і божник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки зобов'язання по кредитному договору не будуть виконані повністю. Відповідно до п. 4.1 цих договорів поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Додатковими договорами №1, №2, №3 відповідно від 26.03.2012 року, 04.07.2012 року, 13.09.2012 року до вказаних договорів поруки сторонами внесено зміни. Зокрема, доповнено та викладено в новій редакції п.2.11, абзац 4 розділу «Визначення та тлумачення термінів» цих договорів, відповідно до яких сторони договору встановлюють, що поручителі повідомлені про внесення змін до кредитного договору в частині збільшення ставки до 23% річних та визначено зобов'язання боржника перед кредитором, що випливає з кредитного договору (т.1, а.с.19-30). У вказаних договорах поруки та додаткових договорах до них зазначено, що вони підписані вказаними особами-фізичними особами. Від імені поручителя - ТзОВ «Ротис» ЛТД вказані договори підписані директором цього товариства [PERSON], а від імені поручителя - ТзОВ ВКП «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів» - його директором [PERSON] Судом встановлено, що позичальник ТзОВ «Краєвид» станом на 13.01.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в загальному розмірі 2 353 720,77 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по кредиту - 1 789 998,02 грн.; строкової заборгованості по процентах - 13 535,33 грн., простроченої заборгованості по процентах - 342 010,38 грн. та пені (за період з 10.12.2010 року по 10.01.2014 року), що стверджується довідкою-розрахунком заборгованості (т.1, а.с.31-34 ). Судом також встановлено, що 18.01.2014 року банком направлялись письмові вимоги всім відповідачам про необхідність виконання вказаних кредитних зобов'язань (т.1, а.с.35-39). Враховуючи, що 03.02.2014 року банком подано даний позов, суд приходить до висновку, що зазначені вимоги залишені відповідачами без задоволення. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Ч.1 ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до висновку експерта №09/03-476 від 18.02.2015 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (НДЕКЦ) при УМВС України в Івано-Франківській області підписи в додаткових договорах №1 від 26.03.2012 року, №2 від 04.07.2012 року, №3 від 13.09.2012 року до договорів поруки №2011-1/26/DC-1 та №2011-1/26/DC-4 від 20.01.2011 року виконані [PERSON]. Підписи в договорі поруки №2011-1/26/DC-3 від 20.01.2011 року від імені директора ТзОВ «Ротис» [PERSON] виконані [PERSON]. Підписи в додаткових договорах №1 від 26.03.2012 року, №2 від 04.07.2012 року, №3 від 13.09.2012 року до договору поруки №2011-1/26/DC-3 від 20.01.2011 року від імені директора ТзОВ «Ротис» [PERSON] виконані [PERSON] (т. 2 а.с. 46-53). В зв'язку з цим твердження представника відповідачів [PERSON] про те, що її довірителі як поручителі не підписували вказаних договорів поруки та додаткових договорів до них суд вважає надуманими і такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за цими договорами. Інші заперечення [PERSON] проти позову заявлялися нею у формі клопотань, в задоволенні яких відмовлено з підстав, вказаних в ухвалах Коломийського міськрайонного суду від 30.03.2015 року (т.2, а.с.116, 117, 122, 123). Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, представником відповідачів [PERSON] вказаних вимог не виконано. Таким чином, оскільки ТзОВ «Краєвид» належно та своєчасно не виконує взяті на себе договірні зобов'язання, то суд вважає, що з цього позичальника та з поручителів необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача вищевказаний загальний розмір заборгованісті за кредитним договором. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 грн., що стверджується платіжним дорученням № 277596 від 16.01.2014 року (а.с.1). В зв'язку із задоволенням позовних вимог вказані судові витрати відповідно до правил ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню на користь позивача з кожного з відповідачів в рівних частинах, тобто по 730, 80 грн. На підставі ст.ст.526, 530, 543, 553, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved