Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив, в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість по кредиту в сумі 36189 грн. 25 коп. В обґрунтування позову вказав, що відповідно до укладеного договору № 008-Z-009881 від 21.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 11444,44 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевий термін сплати кредиту 25.12.2014 рік. Відповідач підтвердив свою згоду з умовами кредиту, про що свідчить підпис на договорі надання кредиту фізичним особам № 008-Z-009881 від 21.12.2012 року складеним між ним і банком. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим станом на 16.04.2020 року відповідач має заборгованість 36189 грн. 75 коп., яка складається: 2384, 29 грн.- заборгованість за кредитним договором; 9014,25 грн. - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 14129,81 грн. - заборгованість по відсоткам; 1020,22 грн. - нараховані відсотки по простроченій заборгованості; 9640,68 грн. - заборгованість по пені. 25.05.2018 року Публічне акціонерне товариство «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" уклали Договору №000110-а про відступлення прав вимоги від 25.05.2018 р. Договору №000110-а про відступлення прав вимоги від 25.05.2018 р. та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія " - Капітал" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічне акціонерне товариство «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», включно і до [PERSON] . Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 36189 грн. 75 коп., а також судовий збір у розмірі 361, 89 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, згідно якої позов підтримав повністю, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, від предстанвика відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд за відсутності представника відповідача та пояснення відповідно яких, відповідач не заперечує, що між [PERSON] та ПАТ «Банк Фінанси та кредит» було укладено договір № 008-Z-009881 від 21.12.2012 року. Але при цьому 2384,29 гри,- це заборгованість за кредитним договором, яка була у відповідача. Тобто, на суму залишку заборгованості по тілу кредиту 2384, 29 грн. нараховуються відсотки в розмірі 60% в рік, що становить 1430.58 гривен в рік або 119,22 гривни в місяць, інші нарахування, як прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по відсоткам не відповідають умовам договору і не зрозуміло звідки взяті. Заборгованість за кредитом, стягнений за рішенням суду з відповідача містить в собі суму боргу в розмірі 14129,81 гривен, яка с складовою суми 2384,29 грн., залишку заборгованості по тілу кредиту та сума 9014,25 грн. прострочених відсотків та 1020,22 гри. нараховані відсотки по простроченій заборгованості, що і становить подвійне стягнення, так як залишок заборгованості по тілу кредита становить 2384,29 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 1020,22 гри., що становить суму 3404,51 гривен. Відповідно, вважаємо, що сума нарахованної пені 9640,68 грн. заявлена з порушенням строку у межах якої позивач міг звернутись до суду про її стягнення, в межах один рік, так як перевищує зазначнений строк. Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 008-Z-009881 від 21.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 11444,44 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевий термін сплати кредиту 25.12.2014 рік. Відповідач підтвердив свою згоду з умовами кредиту, про що свідчить підпис на договорі надання кредиту фізичним особам № 008-Z-009881 від 21.12.2012 року складеним між ним і банком. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим станом на 16.04.2020 року відповідач мають заборгованість по тілу кредиту 2384, 29 грн., саме на цю суму, а не на будь-яку іншу, нараховуються відсотки в розмірі 60% в рік, що становить 1430.58 гривен в рік або 119,22 гривни в місяць, інші нарахування, такі як прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом 9014,25 грн., заборгованість по відсоткам 14129,81 грн. не відповідають умовам договору, а тому суд критично відноситься до вказаних нарахувань, та вважає, що вони не підлягають стягненню так як не зрозуміло з чого вони вирахувані. Заборгованість за кредитом, стягнений за рішенням суду з відповідача містить в собі суму боргу в розмірі 14129,81 гривен, яка с складовою суми 2384,29 грн., залишку заборгованості по тілу кредиту та сума 9014,25 грн. прострочених відсотків та 1020,22 гри. нараховані відсотки по простроченій заборгованості, що і становить подвійне стягнення, так як залишок заборгованості по тілу кредита становить 2384,29 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 1020,22 гри., що становить суму 3404,51 гривен., яка й підлягає стягненню з відповідача. Що стосується, суми нарахованної пені 9640,68 грн. то вона заявлена з порушенням строку у межах якої позивач міг звернутись до суду про її стягнення, в межах один рік, так як перевищує зазначнений строк, а тому суд вважає необхідним застосувати щодо пені строк позовної давності 1 рік, про що надано клопотання відповідачем. 25.05.2018 року Публічне акціонерне товариство «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" уклали Договору №000110-а про відступлення прав вимоги від 25.05.2018 р. . Договору №000110-а про відступлення прав вимоги від 25.05.2018 р. та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія " - Капітал" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічне акціонерне товариство «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», включно і до [PERSON] . Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також інших витрат відповідно до умов Договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини 1статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ч. 2 ст.1054 а ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи викладене, судом встановлено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення не можливе, такі обставини свідчать про недотримання положень, закріплених у Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому вимоги щодо стягнення з відповідача штрафів задоволенню не підлягають. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 6 лютого 2018 року у справі № 1521/5041/12-ц, яка відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України враховується судом. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 34 грн. 04 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial