Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 16.07.2015 вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них є діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на життя, розбіжності в інтересах. Позивач зазначає, що на даний час вони з відповідачем припинили подружні відносини. Перебування у шлюбі вважає за недоцільне, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати між ними шлюб. Судові витрати у справі, що пов`язані з оплатою судового збору та правничої допомоги, просила стягнути з відповідача. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище " [PERSON] ". Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що викладені у позовній заяві, наполягала на розлученні. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу. Однак, зазначив, що не розуміє причини, за яких позивач бажає розірвати шлюб, та вважає що їхнім спільним дітям потрібна його батьківська присутність і виховання. Щодо стягнення з нього на користь позивача судових витрат, вказав, що не працює та знаходиться на обліку в Барському районному центрі зайнятості, тому вважає їх за великими. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. 16.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено актовий запис № 67, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки у позивача відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які полягають у тому, що сімейні стосунки між сторонами припинені, у позивача відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї, ураховуючи причини розірвання шлюбу, вважає, що нема підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Документально підтверджені судові витрати позивача складаються з судового збору у розмірі 908 гривень (квитанція від 12.07.2021 - а.с. 1) та витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 гривень (квитанція від 15.07.2021 - а.с. 12, розрахунок - а.с. 9). Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 2908 гривень судових витрат. 13.08.2021 відповідачем у справі [PERSON] було подано заяву про винесення окремої ухвали з приводу наявності у діях [PERSON] ознак дисциплінарного порушення, пов`язаних з порушенням нею Правил адвокатської етики, оскільки адвокат володіла конфіденційною інформацією про відповідача і його сімейний стан, а інтереси клієнта адвоката [PERSON] прямо суперечать інтересам відповідача. 04.10.2021 представником позивача адвокатом Чубар О.В. було надано письмові пояснення щодо вказаної заяви відповідача. Відповідно до яких, адвокат вважає, що вона діє на підставі норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", нею дотримано вимоги Правил адвокатської етики, а також виконано вимоги Закону України "Про запобігання корупції". У її діях відсутній конфлікт інтересів, а посилання відповідача на п. 7 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" є необґрунтованим. Вирішуючи питання про постановлення окремої ухвали, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 с. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Згідно з ч. 2 ст. 262 ЦПК України, суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення (ч. 5 ст. 262 ЦПК України). З аналізу цих норм вбачається, що постановлення окремої ухвали належить до виключної компетенції суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 800/500/16 (провадження № 11-1156заі18) зазначено: «окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду». Окрема ухвала повинна бути належно мотивованою і може бути постановлена тільки на підставі перевірених у суді доказів. Вирішуючи питання про постановлення окремої ухвали щодо виконання обов`язків адвокатом, суд повинен переконатися, що надані докази достовірно свідчать про порушення адвокатом вимог законодавства та дозволяють дійти висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.11.2020 у справі № 711/9903/14-ц. За таких обставин, розглянувши заяву відповідача від 13.08.2021, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали. На підставі викладеного та ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved