Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та повнолітньої доньки [PERSON], яка навчається, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі і від шлюбних відносин мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Неповнолітній син знаходиться на повному утриманні позивачки, навчається в навчальному закладі та потребує постійної матеріальної допомоги з боку батьків, донька [PERSON] навчається в "Полтавському Університеті економіки і торгівлі", але відповідач на утримання дітей коштів не надає, так як, ніде не працює та вживає спиртні напої, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття та на доньку [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, - до закінчення навчання донькою. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав та просила їх задовольнити. Одночасно зазначила, що з відповідачем зареєстровані та проживаютьв одному будинку, однак, бюджети мають різні та відповідач на утримання дітей коштів не надає взагалі, саме тому звернулась до суду. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи судом повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, в зв'язку з чим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17 травня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], та донька [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьком яких записаний відповідач в установленому законом порядку (а.с.6-7). В судовому засіданні судом встановлення, що донька [PERSON] є студенткою Вищого навчального закладу Укоопспілки "Полтавський університет економіки і торгівлі" напряму "Товарознавство і торгівельне підприємництво" скороченого терміну навчання освітньо-кваліфікаційного рівня та завершить навчання 31 березня 2016 року, що підтверджується довідкою (а.с. 39). Судом встановлено, що сторони разом зареєстровані в одному будинку, однак, мають окремі бюджети. Позивачка самостійно несе витрати, пов'язані з утриманням дітей, проте її доходів не достатньо для забезпечення потреб сина та навчання доньки. Доказів зворотного, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, в розпорядження суду, зокрема, з боку відповідача, не надано. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому справедливим розміром аліментів на утримання сина буде 1/3 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а на утримання доньки, яка навчається - 1/6 частина доходів відповідача щомісячно, оскільки доказів необхідності стягнення алміентів в більшому розмірі позивачка в ході розгляду справи суду не надала, а тому вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: partial