Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати недійсним кредитний договір № б/н укладений 05.09.2011 року між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк". Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що в червні 2014 року з позовної заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" він довідався про те, що між ним та банком нібито був укладений кредитний договір № б/н від 05.09.2011 року і що він має сплатити сумарну заборгованість у розмірі 18436,93 грн. Справа слухалась Конотопським міськрайонним судом Сумської області. В додатках до позову містилась копія паспорту на його ім'я серії [NUMBER] виданий Конотопським МВ УМВС 04.08.2000 року, але з фотографією сторонньої особи. Зазначений паспорт він втратив в травні 2010 року про що заявив в міліцію і 7 жовтня 2010 року йому видали новий паспорт, а спірний кредит був виданий по підробленому паспорту через рік після цього. Про це він пояснив в суді та подав клопотання про проведення почеркознавчої експертизи кредитного договору. За висновками судової почеркознавчої експертизи № 1061 від 25.12.2014 року підписи від його імені у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 05.09.2011 року, у довідці № 0507131400242069664 про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", у завіреній 05.09.2011 року копії паспорту у рядку "Копия верна [PERSON] 05.09.2011 і др.", по яких видавався кредит, виконані не ним а іншою особою. За таких обставин в задоволенні позовних вимог банку до нього було відмовлено. На сьогодні банк подав апеляційну скаргу на це рішення, а тому він хоче поставити питання про визнання недійсним цього кредитного договору. За правилом, передбаченим ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Укладення кредитного договору з ПАТ КБ Приватбанк № б/н від 05.09.2011 року не відповідало його внутрішній волі, такого договору він не підписував та не отримував кредиту в цьому банку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" за довіреністю Старовойтова О.О. подала клопотання про розгляд справи без участі ПриватБанку, задоволенню вимог заперечують (а.с.50). Суд, вислухавши доводи позивача [PERSON], його представника [PERSON], дослідивши наявні матеріали справи приходить до висновку про задоволення вимог. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами статей 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Нормами статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною першою ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України). Із роз'яснень, висловлених у п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (ст.215, 1048-1052, 1054-1055), ст.ст. 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів». В судовому засіданні встановлено, що в червні 2014 року з позовної заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" позивач довідався про те, що між ним та банком нібито був укладений кредитний договір № б/н від 05.09.2011 року і що він має сплатити заборгованість. Справа слухалась Конотопським міськрайонним судом Сумської області. В додатках до позову та кредитній справі містилась копія паспорту на ім'я позивача серії [NUMBER] виданий Конотопським МВ УМВС 04.08.2000 року, але з фотографією сторонньої особи (а.с.4,52). Зазначений паспорт він втратив в травні 2010 року про що заявив в міліцію і 7 жовтня 2010 року йому видали новий паспорт (а.с.19,35), а спірний кредит був виданий по паспорту серії [NUMBER]. За висновками судової почеркознавчої експертизи № 1061 від 25.12.2014 року: 1) підпис від імені [PERSON] у анкеті-заяві №0803031100242076303 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 05.09.2011 року на 1 арк., що розташований у рядку «Підпис», виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису; 2) підпис від імені [PERSON] у довідці №0507131400242069664 про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору SAMDN50000049644575, ИН[NUMBER], [PERSON] від 05.09.2011 року на 1 арк., що розташований у рядку «Подпись___ », виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису; 3) підпис від імені [PERSON] у завіреній 05.09.2011 року копії паспорта серії [NUMBER] на 1 арк., що розташований у рядку «Копия верна [PERSON] 05.09.2011 року», виконаний не [PERSON], а іншою особою; 4) підпис від імені [PERSON] у завіреній 05.09.2011 року копії паспорта серії [NUMBER] на 1 арк., що розташований у рядку «Копия верна [PERSON]», виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с.36-42). Вищевикладене є свідченням того, що [PERSON] не проявлено волевиявлення на підписання договору з ПАТ КБ «ПриватБанк" № б/н від 05.09.2011 року та це не відповідало його внутрішній волі. У судовому засіданні не здобуто жодних належних та допустимих доказів того, що [PERSON] отримано кредитні кошти та особисто вчинялись будь-які дії щодо погашення кредитної заборгованості. Так, позивачем заперечується факт укладення кредитного договору, а у відповідача відсутні докази укладення з позивачем спірного договору та на підтвердження отримання коштів тощо. Відтак, на переконання суду, не було дотримано загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлених ст. 203 ЦК України, що є підставою для визнання спірного договору недійсним.

Outcome: approved