Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.12.2015 року о 13:00 год. в м. Києві на вул. Машинобудівна, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: "LDV Convoy", д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (надалі-Відповідач); та "Hyundai", д.н. [NUMBER] , (надалі - автомобіль Потерпілого), який належить [PERSON] . Вказують, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.12.2015 року відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. 04.12.2015 року потерпіла звернулась до Позивача із повідомленням про ДТП від 02.12.2015 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 29.12.2015 року. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля потерпілої становить 42775,63 грн. Розрахунок та виплати страхового відшкодування проводився на основі: звіту 034/2015 від 24.12.2016 року, наказу № 1705 від 03.03.2016 року. Стверджують, що Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 42775,63 грн., а також витрати за послуги ТОВ "АК "Укравтоекспертиза" в розмірі 522,20 грн. У зв`язку з вищевикладеним, просили суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 42775,63 грн., витрати на проведення КТЗ та збір документів в розмірі 522,20 грн., а також судовий збір в розмірі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням на сайті "Судова влада України", а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено що 02.12.2015 року о 13:00 год. в м. Києві на вул. Машинобудівна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: "LDV Convoy", д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та "Hyundai", д.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.12.2015 року відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 04.12.2015 року потерпіла звернулась до Позивача із повідомленням про ДТП від 02.12.2015 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 29.12.2015 року. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля потерпілої становить 42775,63 грн., що підтверджується копією звіту № 034/2015 від 24.12.2015 року. Розрахунок та виплати страхового відшкодування проводився на основі: звіту 034/2015 від 24.12.2016 року та наказу № 1705 від 03.03.2016 року. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 42775,63 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1705рв від 04.03.2016 року, а також витрати за послуги ТОВ "АК "Укравтоекспертиза" в розмірі 522,20 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1280рв від 02.03.2016 року. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду. За даних обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Статтею 141 ЦПК встановлено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позивачем до суду був наданий оригінал платіжного доручення про сплату судового збору, суд стягує з Відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved