Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Генеральний директор Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробот В.В. звернувся із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради без його згоди, для стаціонарного лікування. В обґрунтування заяви посилається на ту обставину, що є підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, а також суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради лікар-психіатр Гач М.П. заяву підтримала і пояснила, що громадянин [PERSON] поступив на лікування за направленням бригади швидкої медичної допомоги, в супроводі сестри у зв`язку із погіршенням стану здоров`я - неспокійний, збуджений, метушливий, балакучий, прискорений, не утримувався вдома, постійно ходив по вулицях, неадекватно поводився, голосно викрикував, чіплявся до перехожих, вимагав в сусідки сигарет, бив поклони біля магазину, не реагував на зауваження сестри, не спав вночі, тому потребує стаціонарного лікування, без його усвідомленої згоди. Просить заяву задовольнити. Законний представник [PERSON] підтримала заяву лікаря, пояснила, що вона є законним представником [PERSON] , який визнаний недієздатним, хворіє багато років, та періодично потребує лікування. Протягом останнього часу його стан здоров`я погіршився, він став агресивним, не спить ночами, говорить сам до себе. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, без його згоди підтримав. [PERSON] проти заяви не заперечив, вважає стан свого здоров`я задовільним. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити. У судовому засіданні з`ясовано, що [PERSON] поступив в 2-е психіатричне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР 28.07.2020 року о 00.21 хв. за направленням бригади швидкої медичної допомоги, в супроводі сестри з приводу параноїдальної шизофренії, безперервний перебіг, параноїдальний синдром, стабільний дефект психіки по змішаному типу. Із змісту заяви про госпіталізацію [PERSON] вбачається, що його було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, які прийшли до висновку про необхідність госпіталізації. Підставою для висновку були відомості про поведінку гр. [PERSON] , котрі надійшли від сестри [PERSON] . Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів, [PERSON] діагностовано: параноїдальної шизофренії, безперервний перебіг, параноїдальний синдром, стабільний дефект психіки по змішаному типу. У зазначеному вище висновку комісії лікарів - психіатрів описано, що пацієнт в свідомості. Орієнтований в часі, просторі, власній особі. Доступний продуктивному мовному контакту. На запитання відповідає багатослівно, не завжди по-суті, розповідає недоречні історії з свого життя. Мислення розірване, паралогічне, прискорене по темпу. Увага нестійка, легко переключається з однієї теми бесіди на іншу. Висловлює маячні ідеї особливого значення, відношення: "Приїхала братва з Юпітера, Меркурія, всі злякалися Бога ..., я внук Бенладена ,.... я жінка і ви жінка...., жаліюся на дим сигарет з ментолом, маю багато важливих справ, маю доручення від міністра екології, але оточуючі хочуть мені перешкодити дбати про навколишнє середовище..., викликаємо отряд русалки". Під час бесіди жестикулює руками, нецензурно виражається. Настрій мінливий, від піднесеного до злобного і негативістичного. Емоційно метушливий, непосидючий, нестійкий, неадекватний. Вольові процеси ослаблені. Критика до свого стану відсутня. З анамнезу встановлено, що [PERSON] на психічний розлад страждає з 1998 року, відколи змінився в поведінці - став надміру активним, балакучим, неадекватним у висловлюваннях та поведінці, мали місце активні маячні ідеї реформаторства, винахідництва, їздив у різні міністерства в Києві, пропонував "проект виходу країни з кризи", звертався в СБУ, висловлював маячні ідеї відношення, впливу, фізичної дії, виявляв слухові розлади сприймання. Неодноразово лікувався в умовах КНП "ТОКПЛ" ТОР, Остання виписка із стаціонару 21.07.2020р. Перебуває в групі спец, нагляду, як особа, що страждає на тяжкий психічний розлад внаслідок чого вчиняв реальні дії, що являє безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивний до рідних, сусідів). Амбулаторно підтримуючу терапію не приймав. Являється інвалідом II гр довічно з приводу психічного захворювання. Згідно рішення суду від 19.10.2015 року являється не дієздатним, опікуном призначено сестру [PERSON] . Поступає в умови КНП "ТОКПЛ" ТОР повторно в житті, і в цьому році за направленням бригади швидкої медичної допомоги, в супроводі сестри у зв`язку із погіршенням стану здоров`я - неспокійний, збуджений, метушливий, балакучий, прискорений, не утримувався вдома, постійно ходив по вулицях, неадекватно поводився, голосно викрикував, чіплявся до перехожих, вимагав в сусідки сигарет, бив поклони біля магазину, не реагував на зауваження сестри, не спав вночі. [PERSON] встановлена друга група інвалідності довічно та рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2015 року у справі №607/641/15-ц його визнано недієздатним. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з практикою ЄСПЛ щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції особа не може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. З приводу доведеності необхідності надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - госпіталізації [PERSON] , [INFO] до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради для стаціонарного лікування, суд зазначає, що саме на державу покладається позитивний обов`язок створювати належні умови надання психіатричної допомоги громадянам, котрі її потребують, виходячи з діагнозу, що поставлений [PERSON] , амнестичних відомостей, що відображеним в наданій суду висновку, рішення суду про позбавлення дієздатності, пояснень законного представника, лікаря, суд приходить до переконання, що госпіталізація [PERSON] , [INFO] до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, без його згоди, є доцільною та відповідає його інтересам, а тому заяву представника Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, слід задовольнити. Рішення підлягає до негайного виконання. На підставі наведеного,

Outcome: approved