Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

30 квітня 2016 року згідно із відбитком штемпеля на конверті Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 12 липня 2013 року відповідачі та Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" уклали договір № 150АІ10130712002, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 215507,68 грн із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 01.07.2014. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором № 150АІ10130712002 від 12.07.2013 перед ПАТ «Укрсоцбанк» 12.07.2013 між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбан» було укладено договір поруки № 150АІ10130712002-П. У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідачі свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, тому станом на 08.10.2015 відповідачі мають заборгованість перед позивачем у сумі 292469,89 грн. (двісті девяносто дві тисячі чотириста шістдесят девять гривень 89 копійок) в т.ч.: 192417,55 грн - заборгованість за кредитом, 48819,90 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 12142,37 грн - розмір інфляційних витрат за кредитом, 11 439,36 грн - розмір інфляційних витрат за відсотками, 14177,26 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 12873,44 грн - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені через офіційний веб-сайт Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у судове засідання не зявилися. Суд постановив ухвалу розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли правовідносини з договору позики, оскільки 12 липня 2013 року останній з Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" уклав кредитний договір № 150АІ10130712002, згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 215507,68 грн з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 15,5 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у кредитному договорі строки. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором № 150АІ10130712002 від 12.07.2013 перед ПАТ «Укрсоцбанк» 12.07.2013 між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбан» було укладено договір поруки № 150АІ10130712002-П. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі порушили зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти у сумі 292469,89 грн. (двісті девяносто дві тисячі чотириста шістдесят девять гривень 89 копійок).

Outcome: approved