Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач свої уточнені вимоги обгрунтовує тим, що він із відповідачкою з 25.10.2003р. по 21.06.2013р. перебував у шлюбі до його розірвання. В цьому шлюбі народили двох дітей: [PERSON] [INFO]. і [PERSON] ,[INFO] За рішенням Конотопського міськрайонного суду від 06.11.2013р. поділене їхнє спільне майно в тому числі поділено квартиру [ADDRESS] та легковий автомобіль Хюндай Акцент. Рішенням апеляційного суду від 09.01.2014р. змінено рішення місцевого суду в частині визначення порядку користування квартирою № 60 і виділено відповідачці кімнату площею 12,2 кв.м і 8 кв.м, побутові приміщення , в т.ч. і ванна кімната залишені в спільному користуванні. Але стосовно частини майна питання поділу не було вирішено. Окрім іншого , він із відповідачкою під час шлюбу придбали: - пральну машину LG вартістю 4000 грн. в 2006-2007р.; - дитячий гарнітур вартістю 2200 грн. в 2006р.; - ДВД програвач вартістю 1200 грн. в 2008-2009р.; - фотоапарат Кенон вартістю 1150 грн. в 2007р.; - праску Самсунг вартістю 250 грн. в 2004-2005р.; - набір посуду вартістю 100 грн. в 2005р.(2,3,5 літрові каструлі і чайник); - штори та тюлі вартістю 4000 грн. в 2011р.; - розкладний стіл вартістю 240 грн. в 2003р. Все вказане майно знаходиться в користуванні відповідачки і в зв"язку із цим він хоче його розділити, виділивши йому пральну машинку LG та розкладний стіл, які закриті в його кімнаті, а відповідачці решту майна зі сплатою йому компенсації в сумі 2730 грн. Крім цього за час спільного життя ними було зроблено ремонт в кімнатах вартістю 18263грн., які судом передано в користування відповідачці. Поскільки вказані кімнати знаходяться в користуванні відповідачки йому повинно бути відшкодовано половину витрачених на ремонт коштів, а саме 9131,50 грн. Крім цього, під час шлюбу для внесення першого внеску за автомобіль Хюндай він отримав у ВАТ Ощадбанку позику в сумі 25700 грн. Цей автомобіль судом під час поділу майна було залишено йому з виплатою з його боку на користь відповідачки компенсації в сумі 26642,36 грн. Оскільки вказаний кредит був використаний в інтересах родини, то він є боргом їхньої родини і також підлягає поділу. Вказану позику банку в сумі 25700 грн. він погасив самостійно в травні 2014р., а також сплатив 11682,42 грн. процентів В зв"язку із цим половина суми в розмірі 18691,21 грн. повинна бутти стягнута із відповідачки. В березні 2014р. відповідачка без його згоди самовільно демонтувала ванну, пошкодила плитку в результаті чого він не може нею користуватися. Просить розділити вказане майно і стягнути вказані кошти та усунути перешкоди в користуванні ванної кімнати зобов"язавши відповідачку в 10 денний термін за власні кошти відновити стан ванної кімнати та встановити ванну. Відповідачка вимог позову не визнала і пояснила, що суд уже двічі вирішував питання поділу майна. І тоді він не ставив питання поділу іншого майна. Тепер він власноручно склав акт про придбання іншого майна і у підтвердження його існвання акт засвідчує рідна сестра позивача [PERSON] І таким чином ніяких доказів його існування нічим не підтверджується. Пральна машинка LG є її дошлюбним майном вартсітю 2300 грн., яка вже знаходиться в експлуатації більше 10 років. Дитячий гарнітур вартістю 2200 грн. належить не їм, а їхнім дітям і він придбавався в 2008р. для дітей. А відеоплеєра і фотоапарату вказаної позивачем марки в неї ніколи не було і немає. Позивач в червні 2013р. після розірвання шлюбу забрав у неї ключі від вхідних дверей в зв"язку із чим вона була примусово вселена в квартиру за рішенням суду тільки весною 2014р. Він самовільно вивіз із квартири все майно , яке забажав, що підтверджується рішенням суду. Праска вартістю 250 грн. у неї, але вже поламана, оскільки закінчився строк її експлуатації. Набір посуду на 600 грн. також безпідставні, оскільки він не ідентифікований . Коли йому потрібно, то вона може віддати набір каструль і чайник, які вони придбали 10 років тому . Штор і тюлі на вікна за 4000 грн. ніколи не існували . Набір штор і тюлі на 3 вікна 6 років тому подарувала їй її мати. Якщо позивач бажає, то вона йому їх віддасть за 4000 грн. Проти розкладного столика вона не заперечує. Позивач заселяє свою кімнату випадковими квартирантами , які знищують в місцях загального користування майно . Ванна була побита і майже вся обідрана, тому вона зняла її з метою реконструкції. Ремонт, що був проведений в кімнатах є поточним, тому він не підлягає компенсації. Щодо питання компенсації за кредитним договором першого внеску за автомобіль , то воно вже вирішено судом 06.11.2013р. Суд прийшов до висновку, що перші платежі на придбання автомобіля отримані за кредитним договором укладеним 25.06.2012р. [PERSON] з ПАТ "Ідея банк". Твердження [PERSON], що перший внесок за автомобіль в сумі 24460 грн. був сплачений за рахнок тих коштів , які були взяті ним у позику у [PERSON] і повернуті за рахунок вказаної позики ПАТ "Державний Ощадний банк України" були відхилені судом перщої і другої інстанції. І вказане рішення вже виконане, в її виплату позивач передав у власність 1/2 частину гаражу. Куди позивач витратив кошти, отримані ним у ПАТ "Державний Ощадний банк України" вона не знає, але тільки не на сім"ю. Вислухавши сторони, їх представників та перевіривши матеріали справи , суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до положень ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до положень ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Судом встановлено, що сторон и знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2003р. по 21.06.2013р., коли за рішенням суду вказаний шлюб було розірвано (л.с.2). За рішенням суду сторони розділили частину свого майна (л.с. 28). І знову позивач звернувся до суду про розділ майна, яке вони ще не розділили. В судовому засіданні було встановлено, що за час сумісного проживання сторони придбали: пральну машику LG заявленою вартістю 4000 грн. в 2006-2007р.; дитячий гарнітур заявленою вартістю 2200 грн. в 2006р.; праску Тефаль завяленою вартістю 250 грн. в 2004-2005р.; набір емалірованого посуду: 2,3,5 літрові каструлі і чайник загальною вартістю 100 грн. Сторон в судовому засіданні погодили варість вказаного майна на день розгляду справи і суд виходить із цього погодження. Що стосується придбання ДВД програвача вартістю 1200 грн., фотоапарата Кенон вартістю 1150 грн., штор та тюлі варітстю 4000 грн., яких за поясненнями сторони позивача, вони придбали в 2007-2009, 2011 роках, то суд приходить до висновку, що вказані обставини в судовому засіданні позивач не довів, не представивши жодних доказів придбання вказаного майна. Принесені відповідачкою тюль і штори в судове засіданні, як такі, які вони придбали за допомогою її матері, позивач не признав, назвавши їх якоюсь тряпкою по відношенні до тих, які в дійсності були придбані. В той же час позивач не представив ніяких доказів протилежного і не заявив ніякого клопотання, де ці докази можливо здобути. Суд не може прийняти до уваги Акт від 21.04.2014р., якого склав позивач і підписала його сестра [PERSON], що підтвердив позивач, де вказуються назви цих речей, оскільки він складений стороною і його близькою родичкою та не містить відповідних даних коли і де вони придбані та якихось індивідуільних особливостей (л.с. 8). Суд також не приймає до уваги пояснення сторони відповідача, що пральна машика LG є її дошлюбним майном , оскільки відповідних доказів суду не представила і погодилась із позивачем, що вона уних появилась в період шлюбу. В судовому засіданні позивач і його представник пояснили, що позивач у ВАТ Ощадбанк взяв позику по картковому рахунку в сумі 25700 грн. для того, щоб заплатити [PERSON], в якого він брав в борг для сплати першого внеску за автомобіль в розмірі 24460 грн. , що був розділений між ними і був судом виділений йому. Однак в судовому рішенні від 06.11.2013р. суд розглядав це ж саме питання і з тих само підстав і відмовив у ньому, як безпідставне, в зв"язку із чим суд закрив провадження по цьому питанню на суму 24460 грн. Що стосується суми, що залишилася ( 25700-24460) 1240 грн. і процентів на неї, то сторона позивача не надає якихось пояснень щодо її використання на користь сім"ї, крім внеску за автомобіль, питання по якому вже вирішене, а сторона відповідача категорично заперечує, що вказана сума була використана на користь сім"ї в зв"язку із чим позивач всупереч вимогам ст.ст.10,60 ЦПК не довів її використання на користь сім"ї. Позивач також просить стягнути із відповідачки 9131,50 грн., як частину затрат на ремонт кімнат, які займає відповідачка. Згідно із рішенням суду від 06.2013р. за сторонами визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та визначено порядок користування квартирою (л.с. 3-4). Однак реального розділу квартири не проводилось. У сторін як було у праві власності по 1/2 частині квартири так і залишилося. В зв"язку із цим витрати на поточний ремонт квартири, який був проведений в період шлюбу сторін, розпоіду не підлягає. За рішенням суду всі підсобні приміщення у вказаній квартирі залишені в спільному користуванні. В зв"язку із цим всі відповідні роботи у них повинні проводитися за згодою сторін. Відповідачка без відома позивача зняла у ванній кімнаті ванну, і за її поясненнями, вивезла її із квартири на період ремонтних робіт. В зв"язку із цим вимога позивача про її встановлення і відновлення ванної кімнати підлягає задоволенню. В зв"язку із тим, що сторони не заявляють ніяких вимог щодо відступу від подіду майна на засадах рівності, суд проводить поділ саме на таких засадах.

Outcome: dismissed