Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Заявленими вимогами позивач ставить на вирішення суду питання про стягнення з відповідачів шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування заявленого суду позивач повідомив наступне. Заявник є користувачем автомобіля марки "ЛЕКСУС". Керуючи даним транспортним засобом в темну пору доби позивач наїхав на перешкоду, а саме на бордюрний камінь, що відмежовує проїзну частину автодороги від розподільчого газону. Внаслідок такої пригоди автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Винним, позивач вважає дорожні служби, які належним чином не позначили відповідними дорожніми знаками та не освітили місце наїзду на перешкоду. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. В подальшому, вирішено змінити такий порядок на спрощене позовне провадження з проведенням судового засідання. Провадження у справі в частині відповідача дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" закрито і позивачем не заявлялось клопотань про залучення інших до участі у справі. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, підтримавши позицію висловлену заявленим позовом. Представники відповідачів заперечували задоволення вимог, оскільки не є належними відповідачами і не можуть нести відповідальність за спричинені позивачеві збитки. Заслухав пояснення учасників розгляду та проаналізував надані ними матеріали, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та при зверненні до суду сплатив судовий збір. 1 грудня 2017 року об 23 годині 20 хвилин відбулась дорожньо-транспортна пригоди за якої позивач, керуючи автомобілем марки "ЛЕКСУС" та рухаючись автодорогою сполученням "Глибочиця Станишівка" Житомирського району Житомирської області здійснив наїзд на бордюрний камінь, що відмежовує проїзну частину автодороги в місці організації кругового руху від розподільчого газону. Внаслідок пригоди автомобіль механічно пошкоджено. На позивача за порушення вимог п. п. 12.1, 12.3 ПДР України складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (дорожньо-транспортна пригода), а також притягнуто до відповідальності за ст. 126 КУпАП (відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності). 18 січня 2018 року позивачем складено акт огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з використанням фотоапарата та мірної рулетки. Даним документом зафіксовано наявні, станом на день огляду, дорожні знаки та розмітка. 5 лютого 2018 року судовий експерт на звернення адвоката Білошкурського О.В. (позивач у справі) склав висновок експертного автотехнічного дослідження, яким встановлено наступне. Організація дорожнього руху в місці виникнення згадуваної дорожньо-транспортної пригоди не відповідає вимогами ПДР України, а позивач, як дослівно зазначено у висновку: "не буде мати своїми односторонніми діями попередити дану пригоду". З технічної точки зору в даній дорожній ситуації виникнення пригоди стало можливим із-за відсутності відповідної дорожньої інформації. 16 квітня 2018 року висновком експертного дослідження встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля керованого позивачем становить 52 041,74 гривень. 25 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення проведено експертизу висновками якої зазначено наступне. В заданій дорожній ситуації, відповідно до тих даних, які містяться у справі про адміністративне правопорушення позивач та водій згадуваного автомобіля не мав технічної можливості змістити керований транспортний засіб ліворуч або праворуч з метою об`їзду острівця безпеки. 7 серпня 2018 року судом закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення. В 2016 році розроблено проект на поточний середній ремонт автомобільної дороги "Глибочиця Станишівка". Даним проектом передбачено організацію дорожнього руху, зокрема, в місці виникнення зазначеної раніше дорожньо-транспортної пригоди. В серпні 2017 року за актом приймання виконаних робіт задекларовано встановлення, зокрема, дорожніх знаків в місці організації кругового руху, що в подальшому стало місцем дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача. 21 липня 2017 року за договором № 79 між Службою автомобільних доріг у Житомирській області (замовник) та дочірнім підприємством "Житомирський облавтодор" (підрядник) передбачено, серед іншого, що підрядник, несе відповідальність за технічний стан автодоріг та безпеку руху, за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов`язаних з незадовільними дорожніми умовами, а також підрядник бере на себе зобов`язання з врегулювання спорів при виникненні дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування завданих збитків. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд відмовляє у задоволенні позову з декількох причин. По перше. Суду не доведено порушення прав відповідача будь-якими, в тому числі протиправними діями відповідачів у даній справі. Так, на дослідження суду не надано документів, які б свідчили, що саме відповідачі є відповідальними за утримання дороги в місці виникнення пригоди і саме такі особи мають нести за це відповідальність. По друге. Суд не вважає, що позивачем доведено винні дії саме утримувача доріг, які призвели до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Так, суду не надано рішення суду, або іншого компетентного органу про встановлення винуватості таких осіб в утриманні автодороги або протиправності щодо організації дорожнього руху на ній. Мало того, проведені і надані у даному провадженні висновки експертів про невинуватість позивача та оспосередковано незадовільну організацію дорожнього руху в місці пригоди суд не приймає до уваги, як проведені упереджено та без усіх необхідних для таких досліджень вихідних даних. А саме. Під час жодного огляду місця пригоди не залучались представники власника або утримувача дороги. Проведені позивачем огляди місця дорожньо-транспортної пригоди та ділянки дороги, якою він рухався до наїзду на перешкоду містять фотознімки, які вибірково зроблені та в різні періоди часу, як до пригоди, так і протягом тривалого часу після цього, що не об`єктивно відтворюють дійсну карту подій в місці виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Зафіксовано позивачем наявність та відсутність лише тих дорожніх знаків, які вигідні йому і звужують реальну та об`єктивну картину подій, що дійсно мали місце і вкрай необхідні для повного дослідження експертом дорожньої обстановки та виниклої ситуації. Так, позивачем не наведено наявність на проїзній частині дороги дорожніх знаків, які обмежують максимальну швидкість руху. Виходячи з цього не встановлено реальну видимість елементів дороги та перешкоди для руху в ідентичних погодніх та дорожніх умовах на такому самому транспортному засобі. Такі відомості не наведені експерту і не поставлено запитання про можливість зупинки транспортного засобу з моменту виникнення небезпеки для руху, не встановлено максимальну можливу швидкість руху в таких умовах і зупиночний шлях транспортного засобу. Навпроти поставлено експерту питання, а останнім, суд вважає, протиправно, зроблено висновок про неможливість здійснення маневру об`їзду перешкоди для руху в той час коли такий маневр був небезпечним для руху, адже позивач прийняв рішення про її об`їзд з виїздом на смугу зустрічного напрямку руху (вліво по круговому руху). Приймаючи рішення у даній справі суд вирішує застосувати лише норми процесуального закону, оскільки позивачем не доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено наступне. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Результати вирішення спору не дають підстав для перерозподілу судових витрат позивача. Судові витрати відповідачів не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed