Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач ТОВ „Кредитні ініціативи" звернувся до суду з вказаним позовом , посилаючись на те, що 11.06.2008 року між ТОВ „ПростоФінанс" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 01011857274 відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 92520,00 грн.(дев'яносто дві тисячі п'ятсот двадцять гривень 00 коп.) та зобов'язався повернути його на умовах встановлених договором. 18.05.2012 року між ТОВ „ПростоФінанс" та ТОВ „Кредитні ініціативи" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого останній набув право грошової вимоги з відповідача [PERSON] Позивач вважає, що відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав. У зв'язку з цим станом на 10.07.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 16101,86 грн., по відсотках - 865,94 грн., заборгованість по комісії -138,78 грн., які і просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача позов не визнали, посилаючись на відсутність у відповідача заборгованості по кредиту перед позивачем . Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, розглянувши та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що 11.06.2008 року між ТОВ „ПростоФінанс" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 01011857274 відповідно до умов якого( банк) надав відповідачеві ( позичальнику) кредит у сумі 92520 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот двадцять гривень 00 коп.) під 12,5% річних, з кінцевим терміном погашення 10.06.2013 року. Цільове призначення кредиту - придбання автотранспортного засобу марки Renault- Megane, 2008 року випуску, д.н.з [NUMBER]. Графік погашення кредиту передбачено в додатку №1 до кредитного договору. Загальна сума що підлягає сплаті згідно графіку платіжних періодів за 5 років становить 134605,20 грн. Судом також встановлено, що 18.05.2012 року між ТОВ „ПростоФінанс" та ТОВ „Кредитні ініціативи" було укладено договір куплі - продажу кредитного портфелю. Вказаний договір являється договором факторингу. Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В судовому засіданні позивачем не було надано належного доказу про те, що боржнику [PERSON] направлялось письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги із зазначенням суми боргу та назви фактора. Досліджений в судовому засіданні такий письмовий доказ, як вимога про досудове врегулювання спору ПФ/11 від 25.07.2013 року не являється письмовим повідомленням про відступлення права грошової вимоги. Окрім цього в судовому засіданні позивачем не було надано належного доказу про суму заборгованості боржника [PERSON] по кредиту (в т.ч. штрафні санкції) станом на 18.05.2012 року, тобто на момент укладення договору факторингу. Із пояснень відповідача [PERSON] та із наданих ним банківських квитанцій за період часу з 07.07.2008 року по 21.06.2011 року встановлено, що відповідачем сплачено попередньому кредитору ТОВ „ПростоФінанс" кошти в сумі 68768,92 грн.(шістдесят вісім тисяч сімсот шістдесят вісім гривень 92 коп.) Відступлення клієнтом - ТОВ „ПростоФінанс" грошової вимоги на користь фактора- ТОВ „Кредитні ініціативи" є для боржника - [PERSON] заміною первісного кредитора і не припиняє його права на проведення заліку (ст.603 ЦК України). Тому боржник має право пред'явити до заліку факторові свої грошові вимоги, що ґрунтувалися на договорі, які виникли у боржника до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги (ч.1 ст.1085 ЦК України). Окрім цього, судом встановлено і дані обставини визнані сторонами, що в період часу з 11.12.2012 року по 19.02.2013 року відповідач передав позивачеві кошти в сумі 8000 (вісім тисяч гривень), а 21.05.2013 року передав також для реалізації з ціллю погашення заборгованості по кредиту автомобіль Renault- Megane, 2008 року випуску, д.н.з [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача підтвердив факт реалізації заставного автомобіля „Renault- Megane" працівниками їх кредитної установи: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON], але при цьому не надав належного і допустимого доказу про те, за яку суму було реалізовано вище вказаний автомобіль. Досліджені в судовому засіданні дві банківські квитанції, надані позивачем, від 08.07.2013 року №310493 на суму 64507 грн. та №352268 на суму 5230 грн. не являються належними і допустимими доказами, які підтверджують факт відчуження заставного автомобіля та суму за яку його реалізували, оскільки довіреністю від 22.05.2013р. , засвідченою приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу за реєстровим номером №1501, [PERSON] не уповноважував особу, зазначену в квитанції від 08.07.2013р. №310493 на вчинення дій щодо реалізації його автомобіля, а тому суд критично оцінює як доказ надану квитанцію на суму 64507грн., оскільки відсутні докази реалізації автомобіля відповідача саме за вказаною сумою. А згідно з п. 1.3 кредитного договору ТОВ «ПростоФінанс» з [PERSON] від 11.06.2008р. сторони домовилися про передачу автомобіля в заставу з заставною вартістю 92520грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене, позивач в судовому засіданні не довів належними і допустимими доказами обставин існування заборгованості по кредитному договору у позичальника - відповідача по справі [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed