overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на будинковолодіння, №154 по вул. Лукача в с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 липня 2017 року помер її батько [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння отримати не може в зв'язку з відсутністю належних документів на власність. В поданій заяві позивачка позов підтримала, просить позов задоволити та визнати за нею право власності на будинковолодіння №154 по вул. Лукача в с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області. Відповідачі в поданих заявах позовні вимоги визнали. Просять справу слухати в їх відсутності. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2017 року помер [PERSON], батько позивачки. Свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння позивачка отримати не може в зв'язку з відсутністю належних документів на власність та належної реєстрації будинковолодіння №154 по вул. Лукача в с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, що складається з: житлового будинку, зазначеного в плані під літерою "А"; літньої кухні, зазначеної в плані під літерою "Б"; трьох сараїв, зазначених в плані під літерами "В, Г, Д"; убиральні, зазначеної в плані під літерою "К"; навісу, зазначеного в плані під літерою "Ж"; воріт, зазначених в плані під літерою "№ 1"; огорожі, зазначеної в плані під літерою "№2"; колодязя, зазначеного в плані під літерою "№3", загальною вартістю 91440,00 грн. Постановою державного нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори від 07 лютого 2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів та належної реєстрації на будинковолодіння. Згідно довідки виконавчого комітету Старунської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області домоволодіння, яке знаходиться по вул. С. Лукача № 154 в с. Луквиця Богородчанського району Івано-Франківської області та Свідоцтва про право власності належить спадкодавцю. Згідно ст.ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом і бажає оформити право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Права власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом згідно ст.328 ЦК України. За таких обставин зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання права власності за [PERSON] на будинковолодіння № 154 по вул. Лукача в с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Рішенням Яготинського районного суду від 11 грудня 2013 року, встановлено, що заявниця є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], який помер [INFO]; що вона проживала разом з [PERSON] по день його смерті, тобто на час відкриття спадщини. А також визнано за нею право власності на житловий будинок з прибудовою "а" та ґанком, а також господарські будівлі та споруди, а саме: сарай "Б", погріб з шийкою "В", убиральню "Г", водопровід, що розташовані в [ADDRESS]; та право власності на земельну ділянку, розміром 0, 2500 га, яка розташована [ADDRESS], призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала [PERSON], який помер [INFO], на підставі державного акту серія ЯК №704414 від 22 грудня 2009 року, виготовленого згідно рішення Жоравської сільської ради 33 сесії 5 скликання №211 від 24.11.2009 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №441. Разом з тим, рішенням суду не вирішено питання про право власності на земельні ділянки, а саме: на земельну ділянку розміром 0,0849 га, яка розташована [ADDRESS] та призначена для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON], який помер [INFO], на підставі державного акту серія ЯК№704415 від 24.12.2009 року, виготовленого згідно рішення Жоравської сільської ради 33 сесії 5 скликання №221 від 24.11.2009 року зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010995902800, кадастровий номер 3225581601:01:004:0017; та на земельну ділянку розміром 2,82 га, яка розташована на території Жоравської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], який помер [INFO], на підставі державного акту серія ІІІ-КВ №059966 від 26 березня 2002 року, виготовленого відповідно рішення 22-ї сесії 23-го скликання Жоравської сільської ради народних депутатів від 11.10.2001 року за № 152, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №441. Крім того в резолютивній частині рішення районного суду від 11.12.2013 року допущена описка в номері запису в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, а саме замість № 010995902801 був зазначений №441, а також не зазначено кадастровий номер земельної ділянки 3225581601:01:004:0016. Відповідно до вимог до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги заявниці підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачі звернулись з даним позовом до суду та просять визнати дійсним договір купівлі-продажу укладений 30.05.2014 року, посилаючись на те, що між позивачами та [PERSON], [PERSON] 30.05.2014 оку було укладено договір-купівлі продажу за яким придбали вони придбали у останніх по ? частки наступного майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, а саме: житловий будинок літ. "А", веранда літ. "а", ганок з навісом, погріб з шийкою літ. "Г", убиральня літ. "Д", гараж літ. "Е", сарай з літньою кухнею літ. "Ж", ганок з навісом, огорожа № 1, ворота з хвірткою №2, огорожа № 3, загальною площею 67,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки площею 0,1129 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS], цільове призначення якої- для ведення особистого селянського господарства. Цього ж дня позивачі передали відповідачам в рахунок оплати зазначеної нерухомості 50000 гривень, тобто повну її вартість, відповідачі передали ключі від будинку. Відповідно до даного договору відповідачі зобов'язалися в строк до 01.08.2014 року нотаріально посвідчити договір, однак не зважаючи на неодноразові нагадування позивачів вони свого зобов'язання не виконали. Сторони в судове засідання не з"явились, надали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Позивачі підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки доведено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами а саме: договором купівлі-продажу від 30.04.2014 року, актом приймання-передачі та розпискою [PERSON] та [PERSON] про отримання грошових коштів та іншими матеріалами справи, чим відбулося повне виконання договору, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищезазначеного майна, а позивачка повністю виконала всі обов'язки покупця, які вона взяла на себе при укладенні договору купівлі-продажу, укладеного з відповідачем 09 січня 2013 року. За таких обставин суд вважає можливим визнати даний договір дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що під час проведення чергової перевірки у споживача [PERSON] , за місцем його проживання : [ADDRESS] виявлено порушення " Правил користування електричною енергією для населення" у вигляді розкрадання електричної енергії, шляхом самовільного підключення до мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку , після припинення електропостачання, пломба енергопостачальника відсутня. Працівниками позивача складений акт та нараховані збитки в сумі 403 грн. 62 коп. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодувати завдані збитки просить суд стягнути з відповідача завдані збитки на вказану суму, та сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми збитків не підтримала, посилаючись на їх відшкодування відповідачем в добровільному порядку після звернення до суду. Разом з тим позовні вимоги , щодо стягнення суми сплаченого судового збору просила задовольнити, пояснивши це тим, що для захисту порушеного права вони вимушені були звертатись до суду. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши подані позивачем докази , суд встановив наступні обставини. Відповідач проживає в [ADDRESS] і є споживачем послуг, які надає позивач, що підтверджується договором про користування електричною енергією, укладений між Маловисківською філією ВАТ " Кіровоградобленерго" та [PERSON] (а.с. 6) 03.07.2014 року в будинку у відповідача виявлено порушення " Правил користування електричною енергією для населення" у вигляді розкрадання електричної енергії, шляхом самовільного підключення до мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, про що складено акт-обстеження від 03.07.2014 року, акт про порушення від 03.07.2014року та нараховані збитки в сумі 403 грн. 62 коп. При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 4 від 14 жовтня 2014 року. Після пред»явлення позову відповідачем в добровільному порядку завдані збитки були відшкодовані, але сума судового збору повернута не була. Враховуючи те, що за захистом своїх прав ПАТ «Кіровоградобленерго» було вимушено звертатись до суду, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору покласти на рахунок відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

26.06.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що під час рейдової перевірки в [ADDRESS] у відповідача виявлено порушення " Правил користування електричною енергією для населення" у вигляді розкрадання електричної енергії, шляхом самовільного підключення до мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, електролічильник відсутній. Працівниками позивача складений акт та нараховані збитки в сумі 1268 грн. 67 коп. Просять суд стягнути з відповідача завдані збитки в сумі 1268 грн. 67 коп., та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, надіслала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує посилаючись на вказані обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Відповідач проживає в [ADDRESS] і є споживачем послуг, які надає позивач, що підтверджується договором про користування електричною енергією, укладений між Маловисківською філією ВАТ " Кіровоградобленерго" та [PERSON].. 17.03.2014 року в будинку у відповідача виявлено порушення " Правил користування електричною енергією для населення" у вигляді розкрадання електричної енергії, шляхом самовільного підключення до мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, про що складено акт-обстеження від 17.03.2014 року, акт про порушення № 001997 від 17.03.2014 року та нараховані збитки в сумі 1268 грн. 67 коп.. Відповідачем порушено вимоги "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 та з внесеними до них змінами та доповненнями внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 26.10.2000 року № 1607 та від 26.09.2001 року № 1275, тому він зобов'язаний відшкодувати збитки заподіяні позивачу, суд погоджується з розрахунками позивача та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19937 грн. 28 коп. та судових витрат, обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем умов кредитного договору № CNXRRX06500449 від 25.08.2008 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та надав згоду на заочний розгляд справи . Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.08.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № CNXRRX06500449, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1498,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості. Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14.03.2012 року з [PERSON] на користь ПАТКБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором № CNXRRX06500449 від 25.08.2008 року в сумі 21373,23 грн, яка виникла станом на 04.01.2012 року. Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним ("Розстрочка") ("Стандарт"), у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість по пені за період з 31.01.2012 року по 26.11.2014 року, яка становить 19937,28 грн, що підтверджується розрахунком (а.с. 53). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "КБ «Приватбанк»про визнання недійсним договору кредиту №НМІВGА0000000952 від 13.08.2008 року та визнання недійсним договору іпотеки від того ж числа, посилаючись на те, що Банк не вправі надавати кредит в іноземній валюті, оскільки єдиним законним засобом платежу на території України є гривня, а у банку відсутня генеральна ліцензія на видачу валютних кредитів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Шпиляєва Н.В. проти позову заперечувала та пояснила що на підставі виданої НБУ 19.03.1992 року ліцензії та дозволу від 29.07.2003 року Банк мав право на момент укладення договору видавати валютні кредити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 13 серпня 2008 року [PERSON] уклав з ЗАТ "КБ «ПриватБанк» договір кредиту №НМІВGА0000000952 на суму 80 737,53 доларів США. Позичальник зобов'язався повернути кредит до 13.08.2018 року. Того ж 13.08.2008 року в забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору укладено договір іпотеки між ЗАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] Згідно ст. 204 ЦПК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Виходячи із викладеного суд вважає, що оспорювана позивачем угода відповідає вимогам Закону, оскільки 19.03.1992 року Національним банком України закритому акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» видано ліцензію №22 на право здійснення банківських операцій, зокрема видачі кредитів в іноземній валюті, крім того 29.07.2003 року видано дозвіл на право здійснення операцій з валютними цінностями. Необхідність в індивідуальній ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті передбачено підпунктом "в" пункту 4 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" у випадку якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Законодавством України не встановлено межі термінів і суми надання (одержання) кредитів в іноземній валюті, а тому на час видачі кредиту позивачу не потребувалося індивідуальної ліцензії на видачу кредиту в іноземній валюті. Крім того, надання кредиту в іноземній валюті (в доларах США) не є використанням цієї валюти як засобу платежу, а відповідно відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] щодо визнання недійсним договору кредиту. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивач не являється строною договору іпотеки від 13.08.2008 року, а тому і в позові про визнання недійсним договору іпотеки також слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить встановити неправильність в актовому записі про народження [PERSON] №635 від 30.04.1959 складеного Кропивницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та внести в нього зміни, змінивши по-батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та власне ім`я батька з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, до початку від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що в актовому записі про народження заявниці № 635 від 30.04.1959, складеного Кропивницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, зареєстрованому в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян за № 27091478 від 02.12.2010, по батькові дитини вказано " [PERSON] ", власне ім`я батька вказано " [PERSON] ", але у свідоцтві про народження позивачки № [NUMBER] від 30.04.1959, її по батькові вказано на російській мові як « [PERSON] ». В актовому записі про шлюб батьків позивачки № 842 від 27.07.1958, складеному Кропивницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, зареєстрованому в Державному реєстрі актів цивільного ставу громадян за № 53562854 від 28.10.2011, зазначено власне ім`я нареченого " [PERSON] "; у витязі з паспорта позивачки [NUMBER] від 25.10.2001, виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, вказано по батькові громадянки - " [PERSON] "; в актовому записі про шлюб [PERSON] № 568 від 01.07.1976, складеному Чернігівськім міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, зареєстрованому в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян за № 65631673 від 21.03.2012, зазначено по батькові нареченої - " [PERSON] "; в актовому записі про народження дитини позивачки № 1275 від 28.09.1977, складеному Чернігівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, зареєстрованому в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян за № 26326525 від 24.11.2010, зазначено по батькові матері - " [PERSON] ". Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 № 12, у разі відмови органом РАЦС внести зміни до актів громадянського стану, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку. Таким чином, суд доходить висновку, що в актовому записі про народження [PERSON] №635 від 30.04.1959 складеного Кропивницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, неправильно зазначені по батькові дитини та власне ім`я її батька, у зв`язку з чим необхідно внести у цей актовий запис зміни, змінивши по-батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та власне ім`я батька з « [PERSON] » на « [PERSON] ».

Outcome: approved