Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

01 квітня 2019 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості за Кредитним договором № 8331114292 від 13.04.2016 року в розмірі 131918,53 грн., понесені судові витрати, посилаючись на те, що 13.04.2016р.. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ" (далі - Первісний кредитор чи ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № 8331114292. В подальшому 30.07.2018р. між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ", Позивач) укладено ДОГОВІР ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВА ВИМОГИ № 20180730 (далі - Договір відступлення права вимоги), у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК «ЦФР» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «ФК «ЦЦФР» - Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги №20180730 від 30.07.2018 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 133918,53 грн. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач [PERSON] не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 30.07.2018 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № 8331114292 від 13 квітня 2016р. в сумі 131918.53 грн., з яких: -66156.62 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -3659.29 грн. - сума заборгованості за відсотками; -42816.52 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; -19286.1 грн. - сума заборгованості за пенею. Просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором № 8331114292 від 13 квітня 2016р. в розмірі 131918.53 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 10.06.2019 р. вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідач [PERSON] отримавши 26.06.2019 р. копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідачем [PERSON] було подано до суду та зареєстровано канцелярією суду за вх. №13324, 08.07.2019р. тобто в межах процесуального строку, встановленого ухвалою суду від 10.06.2019р., відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на наступне. Так, позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на день подачі позову у мене утворилася заборгованість розміром 131918,53 грн. що складається з: 66156,62 грн. - тіло кредиту; 3659,29 грн.- відсотки за користування кредитом; 19286,10 грн. - пеня; 42816,52 грн. - плата за управління кредитом. Зазначає, що доданий позивачем до позову розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій. Факти та розміри внесення коштів в рахунок погашення заборгованості по кредиту мають бути підтверджені виписками з мого банківського рахунку, які Позивачем не надані. Враховуючи зазначене, загальна сума заборгованості за кредитом, нарахована Позивачем, та яку Позивач просить стягнути, не може вважатися доведеною. Також зазначає, що з доданого позивачем розрахунку заборгованості неможливо встановити, яким чином нараховується заборгованість по кожній зі складових суми боргу, а саме: по тілу кредиту, відсотках, пені та по оплаті за управління кредитом. Позивач надав загальну таблицю, де відображені нарахування за вищевказаний складовими. Перевірити правильність нарахувань за кожною складовою боргу за даного розрахунку не вбачається за можливе. Тому вважає, що для встановлення всіх істотних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, є необхідним витребування з позивача відповідних доказів. В позові зазначено, що останній зроблений ним по кредитному зобов`язанню платіж позивач здійснив у сумі 2000 грн. від 11.02.2019р. Тобто, внесення ним грошових коштів у зазначеній сумі є обставиною, що визнана позивачем. Однак з позову та доданого до нього розрахунку не вбачається, що дана сума зарахована в рахунок погашення кредитної заборгованості, оскільки у розрахунку заборгованості містяться дані про внесення ним, позивачем платежів в рахунок погашення кредиту за період лише з 13.04.2016р. по 30 07.2018р. Тобто, яким чином розподілені внесені ним кошти у сумі 2000 грн. не зрозуміло. Таким чином, неможливо встановити актуальну суму боргу з урахуванням всіх здійснених проплат позивачем по кредиту. Отримавши письмовий відзив відповідача на позовну заяву, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву від 31.07.2019 р. та зареєстровано канцелярією суду за вх.. № 14816, відповідно до якої просить суд позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити в повному обсязі посилаючись на наступне. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі № 6-14194св14, суд дійшов висновку, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Також наголошує на тому, що за весь період перебування права вимоги за кредитним договором № 8331114292 від 13.04.2016 у ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. Щодо не відображення в Розрахунку заборгованості сплачених відповідачем 11.02.2019 грошових коштів в розмірі 2000 грн. на погашення заборгованості по кредитному договору повідомляє, що Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 8331114292 від 13.04.2016 був сформований первісним кредитором - ТОВ «ФК «ЦФР» станом на дату 30/07/2018 та переданий в електронному вигляді позивачу - ТОВ «ФК «ЄАПБ» із обмеженим правом редагування або переформатування вищевказаного розрахунку заборгованості, окрім права зазначення посадової особи, яка підписує та засвідчує Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 8331114292 від 13.04.2016 для набуття такого документа юридичної сили, у зв`язку з чим про платіж за 11.02.2019 зазначено позивачем в позовній заяві, а не в Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 8331114292 від 13.04.2016. Кошти, сплачені відповідачем 11.02.2019 на користь позивача в розмірі 2000 грн., були зараховані для погашення боргу в черговості, передбачені ст. 534 Цивільного кодексу України, а саме: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Таким чином, кошти сплачені відповідачем 11.02.2019 на користь позивача в розмірі 2000 грн. позивачем були зараховані на погашення сума заборгованості за відсотками. Тобто, сума заборгованості за відсотками на момент відступлення права вимоги складала 5659,29 грн., після чого відповідачем 11.02.2019 було сплачено кошти в розмірі 2000 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором № 8331114292 від 13.04.2016, які були зараховані для погашення сума заборгованості за відсотками, в результаті чого сума заборгованості відповідача за відсотками зменшилася та на день пред`явлення позову склала 3659,29 грн. (5659,29 грн. - 2000 грн. = 3659,29 грн.). Наголошує, що відповідач, маючи заперечення проти суми заборгованості, вказаної позивачем в позовній заяві, міг скористатися свої процесуальним правом та надати власний розрахунок заборгованості або звернутися до Судової незалежної експертизи України з заявою про проведення економічної експертизи, щодо надання висновку, чи відповідає наявний у матеріалах цивільної справи розрахунок заборгованості умовам кредитного договору № 8331114292 від 13.04.2016, але власного розрахунку заборгованості відповідачем не було надано, із заявою до Судової незалежної експертизи України з заявою про проведення економічної експертизи відповідачем не зверталися, що є свідченням того що Розрахунок заборгованості по кредитному договору № 8331114292 від 13.04.2016 відповідає умовам кредитного договору, а доводи відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.04.2016р. між Первісний кредитор ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8331114292. В подальшому 30.07.2018р. між ТОВ "ФК "ЦФР" та Позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено ДОГОВІР ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВА ВИМОГИ № 20170714, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК «ЦФР» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №20180730 від 30.07.2018 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 133918,53 грн., з яких: 66156,62 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5659,29 грн. - сума заборгованості за відсотками; 42816,52 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 19286,1 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач [PERSON] не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачами на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. Крім того, всупереч заперечень відповідача, відповідачем не надано суду обґрунтованого розрахунку суми заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № 8331114292 від 13.04.2016 року в розмірі 131918,53 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача у розмірі 1978,78 грн.

Outcome: approved