Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У грудні 2015року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до Одеської міської ради, посилаючись на те, що[INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 134/1000 частин квартири [ADDRESS] загальною площею 13,96 кв.м. Спадкове майно належало померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 08 грудня 2014року. Позивач зазначав, що при житті, а саме 27 лютого 2014 року, [PERSON] оформив нотаріально посвідчений заповіт, яким все своє майно заповів йому. Тому він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який прийняв спадщину, оскільки в установлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Богун І.А. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] ні за заповітом, ні за законом немає. Стверджував, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Богун І.А. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності [PERSON] на спадкове майно, а саме на 134/1000 частин квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] Посилаючись на те, що він не має можливості оформити спадщину після смерті [PERSON], оскільки законодавством не передбачено оформлення правовстановлюючих документів на квартиру на ім'я померлої особи, позивач просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі (а.с.82). Представник Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлявся належним чином, надав до суду заяву від 20.01.2016р. про проведення розгляду справи у його відсутності (а.с.52). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главами 84 та 85 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 08 грудня 2014р., виданого на підставі розпорядження органу приватизації 0769 від 08 грудня 2014р., [PERSON] на праві приватної власності належало 134/1000 частин квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] (а.с.13,14,81). Відповідно до довідки (виписки із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №2091 від 04.06.2015 року, та довідки №2090 від 04 червня 2015року, [PERSON] з 28 жовтня 1966року по дату смерті постійно проживав у квартирі [ADDRESS] Згідно із довідкою КП «МБТІ та РОН» від 29.01.2015р., [PERSON] приватизував 134/1000 частин квартири [ADDRESS] оскільки розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності на житло зареєстровані в журналах реєстрації, підписані директором департаменту міського господарства Одеської міської ради О.М. Козловським та завірені гербовою печаткою департаменту (а.с.41). За життя, а саме 27 лютого 2015р., [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу [PERSON] (а.с.32,74). [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7,9,71). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 134/1000 частини квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER], яка належала спадкодавцю на праві власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 08 грудня 2014р. та складається з житлової кімнати площею: 9,7 кв.м., вбудованої шафи площею 0,4 кв.м., загальною площею 13,96 кв.м. у тому числі житловою 9,7 кв.м., що підтверджується технічним паспортом від 29.08.2014р. (а.с.33-35). З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням органу приватизації № 240769 від 08 грудня 2014 року була задоволена заява [PERSON] та передана йому у приватну власність кімната площею 13,96 кв.м., що складає 134/1000 частини квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] (а.с.14). На підставі розпорядження органу приватизації № 240769 від 08 грудня 2014 року [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 08 грудня 2014р. на 134/1000 частин квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] (а.с.13). Згідно висновку звіту NS-151207-096 по визначенню оціночної вартості 134/1000 частин квартири у гуртожитку [NUMBER], розташованого за адресою [ADDRESS], оціночна вартість об'єкту становить 65980,00 грн. (а.с.16). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], який прийняв спадщину, шляхом звернення у передбачений законом строк, а саме 25 червня 2015р. із заявою до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Богун І.А. про прийняття спадщини (а.с.67). Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає (а.с. 78). Листом приватного нотаріуса від 18 листопада 2015р. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки останній при житті не здійснив державну реєстрацію права власності належного йому нерухомого майна, а саме 134/1000 частин квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції від 25.11.2014р.(а.с.12). Відповідно до правової позиції у справі за №6-164 цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29ЦК України (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 23.01.2013р.). Відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що у позивача відсутні документи, перераховані у п.4.15 вказаного Порядку, тому у нього немає можливості їх надати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 25 ЦК України - здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання. Отже право на отримання витягну про реєстрацію права власності померлого на 134/1000 частин квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER], має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до п.1 глави 8 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства України. Відсутність витягу про реєстрацію права власності померлого на 134/1000 частин квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] 1/3, позбавляє позивача можливості надати нотаріусу документи для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Свідоцтво про право власності на житло від 08 грудня 2014 р., згідно якого померлому належало 134/1000 частин квартири [ADDRESS] які складають13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] не приймається нотаріусом без витягу про реєстрацію права власності на вказане майно. З цих підстав суд може встановити належність нерухомого спадкового майна спадкодавцю та визнати за спадкоємцем право власності на спадкове майно. Таким чином, суд вважає встановленим факт володіння [PERSON], на праві власності 134/1000 частин квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5, ст. 1268). Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та ст.5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством. Таким чином, суд вважає, що з моменту отримання свідоцтва про право власності на житло від 08 грудня 2014 року, у [PERSON] виникло право власності на 134/1000 частин квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] Суд вважає, що оскільки в силу ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, то відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме на 134/1000 частин квартири [ADDRESS] які складають 13,96 кв.м. загальної площі квартири у гуртожитку: [NUMBER] Судовий збір по справі складає 660,00грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved