Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] 20 лютого 2018 року звернулась до суду з позовом до ТОВ "Маяк" та Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області про розірвання договору оренди землі та скасування запису про реєстрацію речового права. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що 25 листопада 2011 року в с. Катеринівка Олександрівського району Донецької області померла її мати - [PERSON], [INFO],після смерті якої на території Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області відкрилася спадщина, яка складалася, в тому числі, із земельної ділянки сільськогосподарського призначення розміром 5,7242 га, кадастровий номер 1420387300:01:000:0191, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН №159697. Позивачка не оформила спадкових справ, як наслідок, рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 02 грудня 2013 року спірна земельна ділянка була визнана судом відумерлою спадщиною та передана у комунальну власність територіальної громади Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області . Вказане рішення набрало законної сили . За результатами проведених 08 серпня 2016 року земельних торгів, спірна земельна ділянка була передана Спасько-Михайлівською сільською радою в оренду ТОВ «Маяк», строком на 10 років. 12 серпня 2016 року на підставі договору оренди землі б/н від 09.08.2016 року . Відомості про зареєстроване право оренди ТОВ «Маяк» на спірну земельну ділянку були внесені до Держреєстру речових прав на нерухоме майно. 12 жовтня 2016 року рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 02.12.2013 року про визнання спадщини відумерлою було скасовано Апеляційним судом Донецької області та 06 січня 2017 року право комунальної власності Спасько-Михайлівської сільської ради на спірну земельну ділянку було скасоване внесенням відповідних змін до Держреєстру речових прав на нерухоме майно. 13 лютого 2017 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку за заповітом. Того ж дня приватним нотаріусом зареєстровано право приватної власності на спірну земельну ділянку в Держреєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачкою [PERSON] Проте, незважаючи на реєстрацію переходу правова власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за наведених вище обставин, право оренди залишилося зареєстрованим за ТОВ «Маяк», бо відповідачі відмовляються достроково розірвати договір та скасувати реєстраційний запис. Позивачка вказує, що укладений відповідачами договір оренди перешкоджає їй, як власнику земельної ділянки користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, що й змушує звернутися до суду з позовом про розірвання договору оренди землі , укладеного між ТОВ "Маяк" та Спасько-Михайлівською сільською радою з подальшим скасуванням реєстраційного запису речового права. Просить розірвати договір оренди землі б/н укладений між ТОВ "Маяк" та Спасько-Михайлівської сільською радою з подальшим скасуванням реєстраційного запису. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідачів відшкодування понесених нею судових витрат, що складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу в сумі 12158,8 грн. 26 лютого 2018 року ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження. Представник відповідача ТОВ "Маяк" надав суду відзив на позовну заяву, заявляючи про невизнання позовних вимог з огляду на те, що договір оренди між Спасько-Михайлівською сільською радою Олександрівського району Донецької області та ТОВ «Маяк» був укладений за результатами земельних торгів у формі аукціону, проведеного відповідно до вимог чинного законодавства, а тому , ТОВ "Маяк" користується земельною ділянкою на законних підставах, відповідно до чинного договору оренди землі. Відповідач посилається, що дострокове розірвання договору перешкоджає стратегії розвитку ТОВ "Маяк" . На думку відповідача, чинне законодавство і, зокрема, положення ст.ст. 1216, 1218 ЦК України не надають права спадкоємцям оспорювати укладений договір оренди, а лише право вимагати його належного виконання та право переукладання оспорюваного договору від свого імені. З огляду на викладене ,відповідач просить відмовити в задоволенні позову(а.с. 77-83). Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 21 травня 2018 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк" та Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області про розірвання договору оренди землі та скасування запису про реєстрацію речового права було зупинено у звязку зі смертю 3 травня 2018 року позивачки [PERSON] ( а.с 120). 21 листопада 2018 року провадження по справі поновлено у зв`язку зі спливом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини ( а.с. 136). Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 18 грудня 2018 року до участі у цивільній справі в якості позивачів залучені правонаступники померлого позивача : неповнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] в особі законного представника [PERSON] та [PERSON] ( а.с 174). В судовому засіданні [PERSON] - представник позивачів : [PERSON], [PERSON], [PERSON], в особі їх законного представника [PERSON] ,та [PERSON], позовні вимоги, заявлені позивачкою [PERSON] підтримав, підтвердивши доводи , викладені в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Маяк» в судове засідання не з`явився,про день слухання справи належним чином повідомлений,причини неявки суду не відомі . Представник відповідача - Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, не заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що за рішенням Олександрівського районного суду Донецької області у 2013 році, право власності на земельну ділянку було визнано за територіальною громадою. У 2016 році рішення суду про визнання спадщини відумерлою було скасовано Апеляційним судом Донецької області , а тому скасовано і право комунальної власності Спасько-Михайлівської сільської ради на спірну земельну ділянку. За таких обставин представник відповідача не заперечує проти розірвання договору оренди. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до державного акту ІІ-ДН №159697 року, виданого 3 вересня 2002 року, [PERSON] за рішенням Спасько-Михайлівської сільської ради № 6-18/ХХШ від 26 грудня 2001 року передана у власність земельна ділянка, площею 5,805 га, яка розташована на території Спасько-Михайлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(а.с.15). Секретарем Спасько-Михайлівскої сільської ради [PERSON] було посвідчено заповіт за № 228 від 17 червня 2008 року , відповідно до якого, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все майно [PERSON] (а.с.14). [PERSON] померла 25.11.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть , актовий запис № 22 виконкому Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області (а.с.13). Спадкоємець [PERSON] спадкових прав не оформила, а відтак, рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 02.12.2013 року, земельна ділянка, площею 5,805 га, яка розташована на території Спасько-Михайлівської сільської ради визнана відумерлою та визнано право власності на дану земельну ділянку за територіальною громадою Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області (а.с.25). 09.08.2016 року між Спасько-Михайлівською сільською радою та ТОВ "Маяк", укладено договір оренди землі б/н, відповідно до якого, орендодавець Спасько-Михайлівська сільська рада передала в оренду земельну ділянку ,площею 5,7242 га, з кадастровим номером 1420387300:01:000:0191, що знаходиться на території Спасько-Михайлівської сільської ради, ТОВ "Маяк". Строк дії договору 10 років . 12.08.2016 року відбулась державна реєстрація укладеного договору оренди(а.с.20-24). Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12.10.2016 року, було скасовано рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 02.12.2013 року про визнання спірної земельної ділянки відумерлою спадщиною. (а.с. 25-27). 13.02.2018 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з земельної ділянки, кадастровий номер 1420387300:01:000:0191,площею 5,7242 га. (а.с. 17-18). Відтак, на час розгляду справи, право власності на земельну ділянку , кадастровий номер 1420387300:01:000:0191 ,площею 5,7242 га, яка розташована на території Спасько-Михайлівської сільської ради, зареєстроване за [PERSON]М.(а.с. 19). Відповідно до інформаційної довідки, 06 січня 2017 року запис , внесений до реєстру речових прав щодо права власності Спасько-Михайлівської сільської ради на спірну земельну ділянку було скасовано на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області (а.с.28-29). 3 травня 2018 року [PERSON] померла та, за матеріалами спадкової справи (а.с. 143-165), спадкоємцями після її смерті є неповнолітні діти померлої [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON], [INFO] ( спадкоємці за законом) та [PERSON] ( спадкоємець за заповітом) , які на час прийняття рішення по справі, залучені до участі у справі в якості позивачів і через свого представника повністю підтримали позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання договору оренди землі, укладеного між Спасько-Михайлівською сільською радою Олександрівського району Донецької області та ТОВ «Маяк», та скасування запису про реєстрацію речового права. Вирішуючи спір, суд виходив з такого. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються, відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі», визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку. Частиною 1 ст. 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором чи законом. Загальні підстави для зміни чи розірвання договору визначені ст. 651 ЦК України, відповідно до частин 1 та 2 якої, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення та пошкодження обєкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Судом встановлено, що п.п.32- 36 спірного договору погоджено умови зміни договору та його припинення ( а.с. 23-24). Так, п. 32 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку. За п.33 договору , дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельних ділянок у власність, викупу земельних ділянок для суспільних потреб або примусового відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір може бути припинений в порядку вимог ч. 5 ст. 138 ЗКУ ,у разі несплати орендарем в установлений строк відповідно до абзацу другому п. 9 Договору належної суми за земельну ділянку ( придбаний лот). За п. 34 договору , дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованих земельних ділянок, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. З проведеного судом системного аналізу умов наведених вище норм чинного законодавства та умов договору випливає, що чинне законодавство не надає прав іншим особам, окрім сторін договору, ініціювати дострокове розірвання або припинення договору. Законодавство надає пріоритет погодженим сторонами умовам договору щодо урегулювання зміни, дострокового розірвання або припинення договору. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, земельна ділянка за кадастровим номером 1420387300:01:000:0191 вибула із власності [PERSON] поза її волею, тобто на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано, таким чином, вказана земельна ділянка може бути витребувана у орендаря і повернута законному власнику. Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Позивачем же було застосовано інший спосіб захисту порушеного права. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України, цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Суд вважає, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів обґрунтованості та законності своїх позовних вимог. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Outcome: dismissed