Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту недостовірності та спростування інформації, поширеної невідомою особою, що міститься в мережі Інтернет на сайті ресурсу для публічного ознайомлення в режимі вільного доступу http://ord-ua.com/2013/06/13/regional-aleksandr-polkovnichenko---oboroten-v-pogonah/ в статті під назвою:«Регионал» [PERSON] оборотень в погонах, а саме: - А.Н.\~добрый\~день! -\~Как\~дела? - Это от [PERSON] зависит [PERSON]. Когда мы разговаривали в последний раз, [PERSON] сказали, что у нас есть только один денежный вариант решения проблемы [PERSON]. Так что он сейчас собирает необходимую сумму, если конечно [PERSON] нам не предложите более простой для\~нас\~вариант. - Я позвонил не для того, чтобы [PERSON] подталкивать к чему-то, я позвонил для того, что [PERSON] определяйтесь, что это может быть небезпечно в плане того, что закон есть закон. Не желаете быть законопослушными? Нет же вопросов, это ж Ваше право и есть событие правонарушения, квалификация тоже\~понятна.\~Правильно? - [PERSON] правы и я не говорю, что кто-то отказывается. Сейчас мы решаем финансовый вопрос, часть уже есть, остальное ищем. Сейчас просим просто немножко уменьшить сумму, дать нам отсрочку, тем более мы же не с улицы к\~Вам\~пришли. - Хорошая позиция! Зачем Вам искать деньги? Ну не ищите деньги. Я же звоню не для того, чтобы к чему-то подталкивать, я говорю для того, что бы сказать есть проблема, есть проблема злочину и е наслидки цього и ее решать\~надо,\~ну… - [PERSON] мы хотим решить проблему! Ну просто то, что [PERSON] сейчас хотите это слишком тяжело и мгновенно мы заплатить не сможем. Я уже обсуждал вопрос с [PERSON] и он должен был Вам сам перезвонить и поговорить об отсрочке или пересмотре\~Вашего\~предложения. - Ну кстати… Так и не перезвонил. Поэтому хорошего ничего нет… Я не понял. Что-то будете предлагать со\~своей\~стороны? - Я не могу ничего предлагать со своей стороны. Я просто посредник. Я хочу, чтобы все обе стороны остались довольны и этот вопрос политический был решен при минимальных затратах с\~нашей\~стороны. - Ну, Вы ж понимаете, вот [PERSON] говорите вот он ищет деньги, так я ж на сегодня даже не ставлю вопрос о\~том,\~что… - [PERSON], часть есть, я же говорю, часть мы уже собрали! Сумма же не маленькая,\~остальное\~ищем! - Если они есть, то их очень легко\~показать\~или… - Вопрос же не стоит о том, что бы показать. Просто вынь да положь прямо сию минуту. Это не возможо сделать мгновенно. Я же говорю, что я только помощник [PERSON] и посредник в этой ситуации. Мы хотим быстрее закрыть вопрос. Я же прекрасно понимаю, что доказать нашу правоту мы никому не сможем, потому и не отказываюсь от вашего варианта. Тем более, что особого выбора у\~нас\~нету. - [PERSON] совершили преступление. Я больше так сказать возвращаться к этим вопросам не буду, просто у меня нет ни времени,\~ни\~возможности… - [PERSON], ну давайте не будем играть в эти дурацкие игры, [PERSON] же прекрасно знаете, что ни я, не [PERSON] не совершали никаких преступлений. Это лишь политика нынешней власти. Поэтому давайте он все же еще раз перезвонит или встретится с Вами для того, что бы решить вопрос о сумме и об отсрочке, тем более, что время\~поджимает.\~Хорошо? -\~Пожалуйста.. Також позивач просить суд встановити факт недостовірності та спростувати інформацію, поширеної невідомою особою, яка вимовляється [PERSON] у телефонні розмові з [PERSON]. що міститься в мережі Інтернет на сайті ресурсу для публічного ознайомлення в режимі вільного доступу https://www.youtube.com/watch?v=zY5BoZ-aJeQ під назвою "Бывший генерал СБУ [PERSON] вымагает деньги у [PERSON]Б.". Оскільки встановлення юридичного факту неправдивості вищевказаної інформації має для неї важливе значення з метою відновлення порушеної честі, гідності та ділової репутації. Суд вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Частина 4 цієї ж статті закріплює, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Статтею 256 ЦПК України\~встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» прямо зазначено, що судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними\~розділом IV ЦПК. Судом встановлено, що інформація, яка знаходиться в глобальній мережі Інтернет на сайті ресурсу для публічного ознайомлення в режимі вільного доступу http://ord-ua.com/2013/06/13/regional-aleksandr-polkovnichenko---oboroten-v-pogonah/ в статті під назвою:«Регионал» [PERSON] оборотень в погонах, та інформація, поширеної невідомою особою, яка вимовляється [PERSON] у телефонні розмові з [PERSON]. що міститься в мережі Інтернет на сайті ресурсу для публічного ознайомлення в режимі вільного доступу https://www.youtube.com/watch?v=zY5BoZ-aJeQ під назвою "Бывший генерал СБУ [PERSON] вымагает деньги у [PERSON]Б.". Проте вищевказані факти не відповідають дійсності, оскільки ця інформація не підкріплена жодними доказами чи конкретними фактичними даними чи конкретними фактичними даними, відомості про осіб, з якими нібито відбувались знайомства та спілкування, про яке йде мова у розміщеній інформації, відсутні. Недостовірність даних фактів підтверджується наступними доказами. В жовтні 2008 року мешканець міста Харкова [PERSON], шляхом обману та зловживання довірою [PERSON] заволодів коштами останнього в сумі 100 тис. доларів США, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах. 11.02.2010 року прокуратурою Сумської області за даним фактом відносно [PERSON] порушено кримінальну справу № 10800012 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України. 15.12.2012 року матеріали кримінального провадження за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12012200040000048. В рамках кримінального провадження досудовим розслідуванням встановлено, що 30.10.2008 року [PERSON]І в м. Суми шляхом обману та зловживання довірою [PERSON] заволодів коштами [PERSON] на суму 100 тис. Доларів США, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах. На даний час слідством відпрацьовується версія про причетність до вчинення кримінального правопорушення сина [PERSON] - [PERSON]. В справі встановлено, що [PERSON] був обізнаний до початку злочину про наміри свого батька [PERSON] шахрайським способом заволодіти коштами потерпілого. В послідуючому під час проведення дослідчої перевірки до порушення кримінальної справи та після її порушення [PERSON] запевняв [PERSON] в тому, що він особисто буде вирішувати питання з відшкодуванням збитків шляхом продажу будинку та транспортних засобів. Дані обіцянки були зафіксовані як запис телефонної розмови між [PERSON] Та [PERSON] [PERSON] телефонна розмова відбувалася у присутності свідка, [PERSON], який був допитаний як свідок у кримінальному провадженні № 12012200040000048 від 15.12.2012 року за ч.4 ст. 190 КК України за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами [PERSON] У відповідності до протоколу допиту свідка від 14.10.2013 року [PERSON] пояснив що 12.02.2010 року чув телефонну розмову між [PERSON] та [PERSON] і ця розмова стосувалася саме повернення грошових коштів, які [PERSON] шляхом обману та зловживання довірою [PERSON] заволодів коштами [PERSON] на суму 100 тис. доларів США. В подальшому в мережі Інтернет на сайті ресурсу розміщено для публічного ознайомлення в режимі вільного доступу http://ord-ua.com/2013/06/13/regional-aleksandr-polkovnichenko---oboroten-v-pogonah/ була розміщена інформація «Регионал» [PERSON] оборотень в погонах. У цій статті критичного характеру є найвний підзоголовок Не хочешь отдавать долг наедь\~на\~кредитора! та відповідно інформція наступного змісту: \~ Но вот прошло время, из СБУ пенсионера выперли, «регионалы» от него открестились, «оранжевых» он успел всех обобрать еще раньше, удостоверение отобрали. Настало время\~отдавать\~долги! Тем более, что совсем недавно на политической арене вновь появилась фигура, которой [PERSON], по имеющейся у нас информации, активно задолжал депутат [PERSON] Украины нынешнего созыва [PERSON]. И долг этот, судя по всему, [PERSON] вряд ли простит\~[PERSON]. Думаю те люди, которые отслеживают новости сети интернет, наверно уже прослушали появившуюся недавно в сети запись телефонного разговора [PERSON] с неизвестным мужчиной по поводу «денежного решения какой-то проблемы человека по имени\~[PERSON]». Думаю, что харьковчанам не сложно догадаться о фамилии человека с таким не сильно распространенным в нашем городе именем и отчеством и который так бы интересовал целого генерала СБУ. Кто дружит с логикой, тот все поймет. Похоже, [PERSON] в тот период времени настолько был уверен в своей безнаказанности, что абсолютно потерял всякий страх и не побоялся в телефонном разговоре открыто вымогать деньги с [PERSON] за решение его проблемы. Кстати, и сам [PERSON] абсолютно на всех своих конфиденциальных встречах тоже всегда использовал диктофон, потому компромат он собрал\~очень\~немалый. Прослушать аудиофайл с этим телефонным разговором и убедиться в авторстве [PERSON] не сложно. Данный разговор выложен вYouTube\~по\~адресу: http://www.youtube.com/watch?v=zY5BoZ-aJeQ. Вищезазначена телефонна розмова була розміщена в мережі Інтернет на сайті ресурсу для публічного ознайомлення в режимі вільного доступу: https://www.youtube.com/watch?v=zY5BoZ-aJeQ під назвою "Бывший генерал СБУ [PERSON] вымагает деньги у [PERSON]Б.". У відповідності до протоколу огляду від 15.10.2013 року старшим слідчим в ОВС СУ УМВС України в Сумській області капітаном міліції [PERSON], розглянувши матеріали досудового розслідування, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12012200040000048 від 15.12.2012 року за ч.4 ст. 190 КК України проведено огляд інформації, яка розміщена в інтернет мережі. Проведеним оглядом встановлено наступне. В пошуковій сторінці браузера google-opera задано параметри пошуку Полковниченко Александр Николаевич. За результатами пошуку відображено ряд інтернет сторінок. Серед наявних сторінок вибрано сторінку з інформацією пі назвою "Бывший генерал СБУ [PERSON] вымагает деньги у [PERSON]Б.". Оглядом вказаної інтернет сторінки встановлено, що на ній міститьс я аудіо-файл з розмовою двох осіб. (Копія повного тексту Протоколу огляду від15.10.2013 року до матеріалів справи додається). Крім того, протоколом огляду від 10.06.2014 року старшим слідчим в ОВС СУ УМВС України в Сумській області капітаном міліції [PERSON], розглянувши матеріали досудового розслідування, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12012200040000048 від 15.12.2012 року за ч.4 ст. 190 КК України проведено огляд його мобільного телефону. Предметом огляду був мобільний телефон марки НОКІА 8800е-1. В памяті мобільного телефону виявлено аудіо файл з назвою запись 005 від 10.02.2010 року обємом 336 кб. Дані, які були оглянуті слідчим в рамках кримінального провадження були скопійовані на лазерний диск та були передані на криміналістичну експертизу матеріалів звукозапису. На вирішення експертизи були поставлені наступні питання : 1. Чи належить усна мова, що вимовлена у записі, скопійованому з інтернет сайту та представлена на оптичному носіях інформації компакт диску [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і які фрази ними промовлялись? 2. Чи належить усна мова, що вимовлена у записі, наданому потерпілим [PERSON] та представлена на оптичному носіях інформації компакт диску [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] І які фрази ними промовлялись? 3. Чи містить звукозапис, наданий потерпілим [PERSON] 10.06.2014 року та представлена на оптичному носіях інформації компакт диску ознаки монтажу та на яких саме ділянках фонограми? У відповідності до Висновку експерта №19/13-46 від 25.07.2014 року: 1. Усна мова, що вимовлена у записі, скопійованому з інтернет сайту та представлена на оптичному носіях інформації компакт диску належить [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Фрази, які промовляються [PERSON], [INFO] Наведені у Таблиці 1 п.3 Дослідження Висновку експерта від 25.07.2014 року і позначені як Ч.2. Фрази, які промовляються [PERSON], [INFO] наведені у Таблиці 1 п.3 Дослідження Висновку експерта від 25.07.2014 року і позначені як Ч.1. 2. Усна мова, що вимовлена у записі, наданому потерпілим [PERSON] та представлена на оптичному носіях інформації компакт диску [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 3. Зміст розмови у фонограмі, наданій потерпілим [PERSON] 10.06.2014 року та представлений на оптичному носіях інформації компакт диску цілісний та зміст розмови у фонограмі, скопійований в ході огляду інтернет сайту та представлений на оптичному носіях інформації компакт диску нецілісний. Таким чином, можна зробити висновки, що інформація, яка була викладена та поширена в мережі Інтернет на сайті ресурсу для публічного ознайомлення в режимі вільного доступу http://ord-ua.com/2013/06/13/regional-aleksandr-polkovnichenko---oboroten-v-pogonah/ «Регионал» [PERSON] оборотень в погонах та https://www.youtube.com/watch?v=zY5BoZ-aJeQ під назвою "Бывший генерал СБУ [PERSON] вымагает деньги у [PERSON]Б." є не правдивою, недостовірною, та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] Дана інформація, яка була викладена в мережі інтернет для того, щоб скомпрометувати [PERSON] на Позачергових виборах народних депутатів України 26 жовтня 2014 року, який балатувався по 179 одномандатному виборчому округу. Крім того, [PERSON] на сьогоднішній день є офіцером СБУ у відставці. Свій життєвий та професійний шлях [PERSON] пройшов виключно на служіння України. Крім того, як зазначає заявник, ніяких грошових відносин с Міністром Внутрішніх Справ [PERSON] [PERSON] О.М. не мав і не має. Таким чином, суд погоджується з доводами заявника стосовно того, що, по-перше, поширення вищевказаної негативної інформації невизначеному колу осіб мало на меті опорочення його честі, гідності та ділової репутації, а також зміну морального ставлення суспільства до нього : з позитивного або нейтрального - на негативне ; по-друге, при опублікуванні оспорюваної статті було застосовано обман, здійснено намір переконати значну кількість громадян не тільки в у наявності негативних рис його особистості, айв\~тому факті, що він порушив норми діючого законодавства, не надавши відповідним державним контролюючим органам повної інформації щодо свого майна ; і, по-третє, поширення такої негативної неправдивої інформації завдає шкоди його діловій репутації, оскільки справляє враження на суспільство, переконуючи його в тому, що він чинить аморально, зневажає закон, порушує свої обовязки додержуватися\~Конституції\~і законів України. Отже, очевидно, що оспорювані відомості наведенні та поширенні у розміщені в мережі Інтернет за вищевказаними електронними адресами статті щодо моральних, професійних якостей заявника є негативними, образливими, принизливими та такими, що не виповідають дійсності, що в цілому завдає непоправної шкоди діловій репутації заявника. З огляду на те, що власник веб-сайту http://ord-ua.com невідомий, встановити фактично власника вказаного веб-сайту є неможливим, встановити особу автора Статті є також неможливим в звязку з тим, що Стаття була розміщена особою з використанням скороченого імя "Игорь Иванов", яку неможливо ідентифікувати, а тому єдиним законним способом відновити порушені права є встановлення факту недостовірності поширеної інформації та її спростування. Відповідно до статті 1 Закону України Про телекомунікації домен це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється, а домен UA це домен верхнього рівня ієрархічного адресного простору мережі Інтернет. Згідно з частиною другою статті 56 названого Закону адміністрування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет здійснюється уповноваженою організацією для:1) створення реєстру доменних назв і адрес мережі українського сегмента мережі Інтернет;2) створення реєстру доменних назв у домені.UA;3) створення та підтримки автоматизованої системи реєстрації та обліку доменних назв і адрес українського сегмента мережі Інтернет. Сайт http://ord-ua.com,не належать до адреси українського сегмента мережі Інтернет - .UA і .УКР. Пунктом 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Автора публікації та власника веб-сайту встановити не є можливим. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Згідно з ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суд при вирішенні справи про захист честі, гідності та ділової репутації забезпечує баланс між конституційним правом на свободу думки та слова, правом на вільне вираження своїх поглядів і переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте й сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. За приписами ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Згідно зст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, тощо. У відповідності до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму ВС України при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Пунктом 19 зазначеної Постанови Пленуму ВС України встановлено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1Закону України "Про інформацію"оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3ст. 235 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності з п. 9 Постанови пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Згідно п.12 Постанови належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другоїстатті 119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Особі, права якої порушено, необхідно лише встановити власника Інтернет ресурсу шляхом направлення звернення до адміністратора сайту або звернення до суду із заявою про витребування доказів. Детально цей порядок для субєктів господарювання розяснив Вищий господарський суд України, який у своєму\~Інформаційному листі від 28.03.2007 № 01-8/184 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію» вказав,\~що у разі розміщення інформації в мережі Інтернет у вигляді, доступному для публічного ознайомлення, особа, чиї права та законні інтереси порушені її поширенням, може подавати відповідні позовні вимоги до власника веб-сайту, на якому розміщена ця інформація. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до вимог статей\~30\~та 65ГПК від товариства з обмеженою відповідальністю\~Хостмайстер, яке на даний час адмініструє систему реєстрації та обліку доменних назв і адресу українського сегмента мережі Інтернет. Після здійснення заходів, повязаних з переделегуванням прав адміністрування, ці функції має здійснювати об'єднання\~Український мережевий інформаційний центр. 03.06.2016 року заявником було зроблено запит до ТОВ Хостмайстер щодо отримання інформації про власника веб-сайту. 03.06.2016 року від ТОВ Хостмайстер була отримана відповідь : ТОВ «Хостмайстер» є Адміністратором домену верхнього рівня - .UA, забезпечує працездатність системи доменних імен в домені .UA та можливість реєстраторам надавати послуги з делегування доменних імен кінцевим користувачам. При цьому, ТОВ «Хостмайстер» не отримує інформацію щодо інтернет ресурсів, веб-сайтів, порталів, які на них розміщені. Доменне імя youtube.com є приватним доменним іменем другого рівня в домені .COM, адміністрування якого не відноситься до компетенції ТОВ «Хостмайстер». З огляду на зазначене вище, ТОВ «Хостмайстер» не має змоги надати інформацію щодо власника веб-сайту, на якому була поширена інформація за посиланням: https://www.youtube.com/watch?v=zY5BoZ-aJeQ. Для ідентифікації особи, що є власником сайту необхідно отримати інформацію щодо реєстранта (власника) доменного імені, оскільки воно служить для адресації вузлів мережі Інтернет і розташованих на них мережевих ресурсів (веб-сайтів, серверів електронної пошти, мережевих сервісів). В процесі делегування доменного імені беруть участь реєстрант особа, що бажає користуватися та розпоряджатися певним доменним іменем, та реєстратор субєкт господарювання, який надає реєстранту послуги, необхідні для технічного забезпечення делегування і функціонування доменного імені. Беручи до уваги, що реєстратор забезпечує підтримку доменного імені упродовж оплаченого строку реєстрації, рекомендуємо для отримання інформації про реєстранта (власника) доменного імені youtube.com звернутися до реєстратора домену youtube.com. Інформацію про реєстратора домену youtube.com можна отримати через сервіс WHOIS, який є джерелом публічної інформації про доменні імена. Така інформація є доступною будь-якій особі через мережу Інтернет за протоколом WHOIS або HTTP. Також суд враховує, що недостовірна негативна інформація про заявника була поширена серед невизначеної кількості жителів України - користувачів мережі Інтернет, а недостовірність і неправдивість такої поширеної негативної інформації про заявника, та об'єктивна неможливість підтвердити її належними і допустимими доказами були завідомо відомі авторам статті,\~ця інформація була вигадкою, метою якої було створення негативного ставлення з боку суспільства до заявника. Відповідно до положень статті 46\~Закону України «Про інформацію» інформація не може бути використана для посягання на права і свободи людини. На підставі викладеного і

Outcome: approved