Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФГ "Партнер", в якому вимагає розірвати укладені з відповідачем дві додаткові угоду від 03.11.2010 року до двох договорів оренди земельних ділянок, укладених 25.10.2007 року. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 25.10.2007 року він уклав з відповідачем два договори оренди земельних ділянок, згідно якого передав в оренду належні йому земельні ділянки сільськогосподарського призначення, площею 5,0301 га та 2,2434 га, розташовані на території Підгірненської сільської Ради Новомиколаївського району Запорізької області, строком на 10 років. За змістом обох договорів, орендар зобов'язався сплачувати йому щорічно орендну плату у розмірах відповідно 800 гривень та 400 гривень щорічно. У 2018 році йому стало відомо про існування додаткових угоди до зазначених договорів, що були укладені 03.11.2010 року, згідно якої строк оренди по обом договорам був продовжений до 49-ти років, і змінені умови сплати орендної плати - встановлено, що вона сплачується за заявою орендодавця. Позивач зазначив, що цих додаткових угод він не укладав, також не отримував орендну плату за обома договорами з грудня 2006 року, вважає, що змінені умови сплати орендної плати суперечать ст.ст.15, 21 Закону України "Про оренду землі". Враховуючи ці обставини, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав заявлені вимоги, посилаючись на те, що позивач з грудня 2006 року не отримував від відповідача орендної плати, у т.ч. за останні три роки. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнала. Представник відповідача пояснила, що відповідач особисто підписав обидві додаткові угоди від 03.11.2010 року, погодився на їх умови, і до моменту подання позову не звертався до позивача із заявою про сплату орендної плати. Крім того, представник відповідача вважає, що позивач пропустив 3-річний строк позовної давності, та просить застосувати наслідки пропуску цього строку. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов має бути задоволений. Так, 25.10.2007 року позивач [PERSON] та відповідач ФГ "Партнер" уклали між собою договір оренди земельної ділянки, що належала позивачу, згідно якого той передав у користування відповідачу земельну ділянку площею 5,0301 га, розташовану на території Підгірненської сільської Ради Новомиколаївського району Запорізької області; договір було укладено строком на 10 років, його державна реєстрація відбулася 08.11.2007 року. Крім того, того ж дня, 25.10.2007 року позивач [PERSON] та відповідач ФГ "Партнер" уклали між собою договір оренди іншої земельної ділянки, що належала позивачу, згідно якого той передав у користування відповідачу земельну ділянку площею 2,2434 га, розташовану на території Підгірненської сільської Ради Новомиколаївського району Запорізької області; договір також було укладено строком на 10 років, його державна реєстрація відбулася 08.11.2007 року. Відповідно до пп.4.1, 4.3 зазначених договорів, які є ідентичними, відповідач як орендар зобов'язався вносити позивачу орендну плату в грошовій формі у розмірі відповідно 800 гривень та 400 гривень; орендна плата мала вноситися один раз на рік кожного року до 01 грудня поточного року готівкою. 03.11.2010 року позивач [PERSON] та відповідач ФГ "Партнер" уклали дві додаткові угоди, згідно якої строк оренди по обом договорам був продовжений до 49-ти років, і змінені умови сплати орендної плати - встановлено, що вона сплачується за заявою орендодавця. Під час судового розгляду відповідач та його представник не надали суду доказів відносно сплати орендної плати позивачу, і сама представник відповідача, даючи пояснення у судовому засіданні, визнала факт того, що орендна плата позивачу не сплачувалася, мотивуючи це відсутністю з його боку відповідних заяв на таку сплату. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Згідно ч.2 тієї ж статті, розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно ч.1 ст.24 Закону України "Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Аналізуючи зміст зазначених положень закону, суд дійшов висновку, що сплата орендної плати є безумовним обов'язком орендаря за договором оренди земельної ділянки, пов'язаним із самим фактом користування нею, і ні з чим іншим; така сплата не може бути обумовлена встановленням у договорі додаткових чи зустрічних обов'язків орендодавця, крім тих, що прямо передбачені в законі, а так само, орендар не може претендувати на звільнення від обов'язку сплачувати орендну плату на підставі невиконання орендодавцем таких договірних обов'язків, зокрема, обов'язку подати заяву для отримання орендної плати. З урахуванням цього, встановлення у п.2 обох додаткових угод від 03.11.2010 року умови щодо сплати орендної плати за письмовою заявою орендодавця, не звільняло орендаря ФГ "Партнер" від зобов'язання забезпечити щорічну її сплату позивачу згідно положень пп.4.1, 4.3 договорів оренди від 08.11.2007 року. Несплата відповідачем орендної плати позивачу, за таких умов, являє собою порушення обов'язків, передбачених зазначеними пунктами договору та ст.24 Закону України "Про оренду землі". Доводи про пропуск позивачем трирічного строку позовної давності для подання позову не можуть бути прийняті до уваги, оскільки договорами від 08.11.2007 року передбачено зобов'язання орендаря сплачувати орендну плату щорічно, а як встановлено, протягом останніх трьох років ці зобов'язання орендар не виконував. Таким чином, судом встановлені підстави для дострокового розірвання додаткових угод від 03.11.2010 року, укладених між позивачем [PERSON] та відповідачем ФГ "Форт". На підставі викладеного та

Outcome: approved