Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

31.05.2021 [PERSON] звернулася до суду із позовом до Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка була її бабусею. Після смерті бабусі відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 3,12 умовних кадастрових гектарів, із земель колишнього КСП «Переможець», розташовану на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області. В управління її майном вступили дід позивачки - [PERSON] та батько позивачки - [PERSON] , проте свої спадкові права вони не оформили. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 3,12 умовних кадастрових гектарів, із земель колишнього КСП «Переможець», розташовану на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області. Батько позивачки, [PERSON] , прийняв спадщину після свого батька [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але свої спадкові права не оформив. Спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після його смерті прийняла дочка [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні частки (паї), які належали [PERSON] та [PERSON] право на які успадкував їх син [PERSON] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В зв`язку з вказаними обставинами у позивачки відсутні умови для одержання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину у вигляді права на земельні частки (пай), тому позивачка з метою захисту своїх прав звернулася до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 03.06.2021 провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання (а.с.27). Ухвалою суду від 20.08.2021 справу призначено до судового розгляду (а.с.54). В судовому засіданні преставник позивачка адвокат Сидоренко Ю.В. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі із підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав (а.с. 60). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Положеннями ст.ст.12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, наступне. [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 3,12 умовних кадастрових гектарів, із земель колишнього КСП «Переможець», розташовану на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 23.12.1996 (а.с.5). Заповіту [PERSON] не складала, спадкова справа до її майна не заводилась. В управління та володіння спадковим майном, а саме обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та використання присадибної земельної ділянки, вступили дід позивачки - [PERSON] та батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується довідками Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, проте свої спадкові права вони не оформили. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 3,12 умовних кадастрових гектарів, із земель колишнього КСП «Переможець», розташовану на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 23.12.1996 (а.с.10). Батько позивачки, [PERSON] , відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УPCP прийняв спадщину після свого батька [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Ромоданівської селищної ради, але свої спадкові права не оформив, спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. Таким чином, [PERSON] , який є спадкоємцем за законом після своєї матері [PERSON] та батька [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, прийняв спадщину після обох батьків, належало право на земельні частки (паї), яке мали померлі на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 23.12.1996 та серії [NUMBER] від 23.12.1996. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Згідно з довідкою Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 24.06.2019 № 1158 на день смерті він проживав та був зареєстрований в с. Шарківщина Миргородського району Полтавської області один (а.с.12). Позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, що підтверджується копією її свідоцтва про народження, прийняла спадщину після його смерті шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 22014593 від 04.11.2009, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а.с. 13,14). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (паю) площею 3,12 умовних кадастрових гектари, без визначення меж в натурі із земель колишнього КСП «Переможець», яке він успадкував після смерті матері [INFO] , [PERSON] , що мала право на земельну частку пай відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] та після смерті [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (паю) площею 3,12 умовних кадастрових гектари, без визначення меж в натурі із земель колишнього КСП «Переможець», яке він успадкував після смерті батька [INFO] , [PERSON] , що мав право на земельну частку пай відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] постановою нотаріуса від 02.12.2019 відмовлено. Відмова обґрунтована, відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказане майно (а.с. 15-16). На даний час отримати правовстановлюючі документи на право на земельні частки (пай) не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). З роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду Україні № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику справах про спадкування" слідує, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. Згідно ст. ст. 524, 525, 526, 529 Цивільного кодексу Української PCP (1963 року), який діяв на той час спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 нього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року. Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель. переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку7 (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі за життя їм державних актів на право власності на землю. За викладених обставин, суд приходить до переконання, що за життя [PERSON] набув право на земельну частку (пай) розміром 3,12 в умовних кадастрових гектарах, після смерті [PERSON] та на земельну частку (пай) розміром 3,12 в умовних кадастрових гектарах, після смерті [PERSON] , яке також може успадковуватися. Відтак, з метою оформлення спадщини позивачкою, необхідно встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] після смерті [PERSON] та [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті і Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення. Спадкоємець має право на спадщину за законом, що складається з права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, позивач не заявляє вимогу про відшкодування судових витрат, тому судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідачів на його користь.

Outcome: approved