Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНЕСАНС ТРАСТ" на її користь 2279,99 грн. заборгованості по невиплаченій заробітній платі та 1688,40 грн. за час вимушеного прогулу. При цьому посилається на те, що 23.05.2014 року була прийнята на роботу прибиральником виробничих приміщень цеху № 5 в ТДВ «ЖЛ», проте 30.11.2015 року була звільнена із займаної посади на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із переведенням до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСАНС ТРАСТ» та 08.12.2015 року прийнята за переведенням на посаду прибиральником виробничих приміщень цеху № 5 ТОВ "РЕНЕСАНС ТРАСТ". Крім того, позивач зазначила, що 04.01.2016 року вона була звільнена з ТОВ «РЕНЕСАНС ТРАСТ» за переведенням до ЗАТ «Житомирські ласощі», проте на момент звільнення із вказаної посади відповідач не провів із [PERSON] остаточного розрахунку та заборгував заробітну плату за грудень 2015 року у розмірі 1954,28 грн. та за чотири дня січень 2016 року 325,70 грн., що разом становить 2279,99 грн. Позивач подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, з підстав наведених у позовній заяві. Просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутності позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 30.11.2015 року була звільнена з ТДВ "ЖЛ" та у період з 08.12.2015 року по 04.01.2016 року працювала на ТОВ "Ренесанс Траст". Зі змісту форми ОК - 5 Індивідуальних відомостей про застраховану особу складеної відносно позивача [PERSON], виданої органами Пенсійного фонду України вбачається, в грудні 2015 року [PERSON] нараховано заробітну плату в сумі 1954,28 грн. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (п. 20, 21 постанови Пленуму). Відповідно до пункту 2 наведеного Порядку у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. В день звільнення позивача з роботи відповідачем не було виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі за весь час роботи ( 24 робочих днів в грудні 2015 року) в розмірі 1954,28 грн. Належних та допустимих доказів про нарахування заробітної плати за січень 2016 року позивач не надала, за таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення невиплаченої заробітної плати за січень 2016 року. Таким чином, середньоденний заробіток позивача складає 81,42 грн. (1954,28 грн. /24). Враховуючи наведене, заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем становить 1954,28 грн., а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 20 днів у період із 05.01.2016 року по 24.01.2016 року( включно) складає 1628, 40 грн.( 81,42 грн. х 20 днів). Беручи до уваги, що оскільки у день звільнення відповідач ТОВ «РЕНЕСАНС ТРАСТ» не провів з позивачем повного розрахунку, а доказів протилежного суду представником не надано, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial