Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» про визнання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним та скасування, стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що працює на посаді лікаря невідкладної допомоги Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» 20 років. 26 січня 2017 року від співробітників позивач випадково дізналася про винесення догани. Після чого 27 січня 2017 року позивач в присутності свідків звернулася до директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» [PERSON] із письмовою заявою про ознайомлення з наказом про оголошення догани, після чого позивачу було видано на ознайомлення зазначений наказ. Однак до нього не було додано жодних документів, на підставі яких винесено наказ про оголошення догани. Просить визнати незаконним та скасувати наказ № 50 від 24 січня 2017 року директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» [PERSON] про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON], стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Під час розгляду справи по суті позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги та остаточно просила визнати незаконним та таким, що становить дискримінацію до [PERSON] збоку Директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва»[PERSON] за ознакою інвалідності наказ № 50 від 24 січня 2017 року; визнати незаконним та таким, що становить дискримінацію до [PERSON] з боку Директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» [PERSON] за ознакою інвалідності наказ № 55 від 03 лютого 2017 року; визнати незаконним та таким, що становить дискримінацію до [PERSON] з боку Директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» [PERSON] за ознакою інвалідності усний наказ, який він надав завідуючому відділенням невідкладної допомоги [PERSON] про заборону працювати [PERSON] в вихідні дні; визнати незаконним та таким, що становить дискримінацію до [PERSON] з боку Директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» [PERSON] за ознакою інвалідності умисне порушення встановлених термінів виплати їй заробітної плати в січні, лютому та березні 2017 року; стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.; визнати незаконним та скасувати наказ № 50 від 24 січня 2017 року директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» [PERSON] про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]. 23 травня 2017 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» про визнання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним та скасування, стягнення моральної шкоди залишено без розгляду в частині вимог про визнання незаконним та таким, що становить дискримінацію до [PERSON] збоку Директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва»[PERSON] за ознакою інвалідності наказ № 50 від 24 січня 2017 року; визнати незаконним та таким, що становить дискримінацію до [PERSON] з боку Директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» [PERSON] за ознакою інвалідності наказ № 55 від 03 лютого 2017 року; визнати незаконним та таким, що становить дискримінацію до [PERSON] з боку Директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» [PERSON] за ознакою інвалідності усний наказ, який він надав завідуючому відділенням невідкладної допомоги [PERSON] про заборону працювати [PERSON] в вихідні дні; визнати незаконним та таким, що становить дискримінацію до [PERSON] з боку Директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» [PERSON] за ознакою інвалідності умисне порушення встановлених термінів виплати їй заробітної плати в січні, лютому та березні 2017 року. Ухвалою суду від 09 червня 2017 року прийнято відмову від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, провадження по справі в цій частині закрито. Позивач підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що в журналі звернень про невідкладну медичну допомогу, зокрема, в графі 1 вказано, коли поступив виклик, в графі 2 - коли виїхала бригада. В акті зазначено про затримку виклику 33 та 34. Ці виклики надійшли о 16 год. 33 хв. та о 16 год. 47 хв. та отримані доктором [PERSON]. До пункту невідкладної медичної допомоги вона повернулася о 16 год. 55 хв., в журналі реєстрації амбулаторних хворих вказано, що хвора Мішина звернулася о 17 год.00 хв., хвора Гаврилова - о 17 год. 30 хв., тобто на цей час виклики були розподілені. З 17 години до 18 години викликів не поступало. Вона підзвітна в оперативній роботі диспетчеру. Письмові пояснення писала після наказу. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Пояснив, що п.1.6 наказу № 500 Міністерства охорони здоров'я України від 29 серпня 2008 року «Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні» диспетчер зобов»язаний направити виїздну бригаду на виклик. Згідно журналу запису звернень про невідкладну медичну допомогу лікар [PERSON] знаходився на виклику № 31 та в 16 год. 45 хв. повідомив про закінчення обслуговування. Йому надали виклик № 32 , виїзд якого записано о 16 год. 45 хв., який закінчив о 17 год.00 хв. На виклик № 34 виїзд записано о 17 год.05 хв., який закінчив о 17 год.30 хв. та на виклик № 33 виїзд записано о 17 год. 30 хв. Представник відповідача Король С.О. не визнав позовні вимоги. Пояснив, що 04 січня 2017 року оперативно-штабною бригадою надзвичайних ситуацій відділу медицини катастроф Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва була проведена перевірка Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» з питання зауваження щодо необгрунтованої затримки у викликах та складено акт, в якому зазначено, що виклики 33 та 34 передано доктору [PERSON] о 17 год.05 хв. та о 17 год.30 хв., хоча в цей час позивач знаходилась на пункті невідкладної медичної допомоги та здійснювала прийом амбулаторних хворих. Позивач зобов»язана була після повернення до пункту отримати у диспетчера адреси викликів. Для з»ясування обставин була призначена комісія, яка дійшла висновку, що амбулаторні хворі не потребували невідкладної допомоги. Виклик № 33 надійшов о 16 год.33 хв. та переданий доктору [PERSON] о 17 год. 30 хв., виклик № 34 надійшов о 16 год. 47 хв. та переданий доктору [PERSON] о 17 год.35 хв., що підтверджується записом в графі № 2 журналу звернень про невідкладну медичну допомогу про час, коли передано диспетчером виклик. Позивач порушила п.3.9 Типового положення про лікаря, затвердженого наказом № 385 від 07 жовтня 2009 року Головного управління охорони здоров»я та медичного забезпечення, згідно якого по закінченню виконання виклику лікар зобов»язаний отримати адреси інших викликів. Коли лікар відсутній на пункті оперативне керівництво здійснює диспетчер, який виклики розподіляє. Диспетчер надав пояснення, що два виклики передав лікарю [PERSON], оскільки позивач здійснювала амбулаторний прийом хворих. Свідок [PERSON] пояснив, що 04 січня 2017 року чергував разом з позивачем. В цей день було складено акт про затримку обслуговування викликів та оголошено позивачу догану за відмову виконувати виклики. Диспетчер розподіляє виклики, тому після повідомлення диспетчеру про закінчення виконання чергового виклику, отримав по телефону від диспетчера виклики № 33 та № 34. Виклики № 32 та № 33 отримав одночасно о 16 год. 45 хв. Коли закінчив виконувати виклик № 32 отримав виклик № 34, оскільки він був по маршруту. Це були виклики невідкладної медичної допомоги. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 28 грудня 2016 року наказом (розпорядженням) № 49 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» позивач прийнята на роботу з 01 січня 2017 року на посаду лікаря з медицини невідкладних станів (а.с.130, том 1). 27 січня 2017 року наказом Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» № 50 позивачу було оголошено догану за самоусунення від виконання своїх прямих обов'язків шляхом ігнорування викликів на дім, що призвело до суттєвої затримки в наданні невідкладної медичної допомоги пацієнтам (а.с.31-32, том 1). Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст. 140 КЗпП України у трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Статтею 147-1 КЗпП України передбачено застосування дисциплінарного стягнення органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника. Відповідно до ч.1 ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівників від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Частиною 2 вказаної статті цього Кодексу встановлено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно з ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч.3 ст.149 КЗпП). У статті 150 КЗпП України зазначено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХУ цього Кодексу). Позивач просила визнати незаконним та скасувати наказ № 50 від 24 січня 2017 року директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» [PERSON] про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, оскільки нею не було порушено трудової дисципліни. 02 липня 2012 року розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації призначено [PERSON] з 03 липня 2012 року на посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» (а.с.244, том 1). Зі змісту наказу вбачається, що позивач всупереч вимогам п.п. 1.6, 1.7 «Примірного положення про лікаря виїзної бригади пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого населення», затвердженого Міністерством охорони здоров'я України від 29 серпня 2008 року № 500 «Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні» та своїм функціональним обов'язкам, після надходження виклику про надання медичної допомоги на його виконання не виїхала та здійснювала амбулаторний прийом пацієнтів, що обумовило суттєву затримку обслуговування викликів хворих на дому. При цьому лікар [PERSON] проігнорувала виклик на дом, а здійснювала амбулаторний прийом з 17.00 до 18.00 під час роботи амбулаторної мережі КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дарницького району м. Києва». Згідно п. 1.1 Наказу Міністерства охорони здоров'я від 29 серпня 2008 року № 500 "Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні" станція швидкої медичної допомоги (далі - Станція) є закладом охорони здоров'я, що надає цілодобову екстрену медичну допомогу дорослому і дитячому населенню на догоспітальному етапі при невідкладних станах які викликані нещасними випадками, раптовими захворюваннями, ускладненнями вагітності тощо. Згідно п. 1.6. Примірного положення про лікаря виїзної бригади пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого населення, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я від 29 серпня 2008 року № 500 "Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні" при надходженні виклику про надання медичної допомоги Лікар, якщо він знаходиться на пункті (відділенні) невідкладної медичної допомоги, зобов'язаний одразу виїхати для його виконання. Після закінчення виконання виклику Лікар одразу з місця виклику зобов'язаний повідомити про це диспетчера пункту (відділення) по телефонному чи радіозв'язку і далі діяти за його розпорядженнями. Згідно п. 1.7 цього положення при відсутності викликів лікар знаходиться в приміщенні пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги без права відлучатись з нього і займається прийомом пацієнтів, які самостійно звертаються за медичною допомогою, перевіряє роботу підлеглих працівників, заповнює затверджену документацію, перевіряє готовність до роботи апаратури та наявність необхідних ліків, інструментарію, виробів медичного призначення. Згідно п. 2.1. Примірного положення про лікаря виїзної бригади пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого населення, основним завданням лікаря є надання невідкладної медичної допомоги у визначених обсягах пацієнтам вдома або при безпосередньому зверненні їх до пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги в будь-яку годину доби. Згідно акту № 19 від 04 січня 2017 року оперативно-штабної бригади надзвичайних ситуацій відділу медицини катастроф Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва Департаменту охорони здоров'я м. Києва при перевірці Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» виявлено, зокрема, необґрунтована затримка у виконанні викликів згідно журналу звернень форма № 115/0, пов'язана з тим, що спочатку декілька викликів обслуговує одна бригада, потім інша. Так, 04 січня 2017 року виклик з 26 по 29 виконувала лікар [PERSON], а виклик з № 30 по № 34 - лікар [PERSON]. У зв'язку з цим виклики обслуговуються із запізненням, так виклик № 33 надійшов о 16.33 год., а виїхали о 17.30 год., виклик № 34 надійшов о 16.47 год., а виїхали о 17.05 год., деякі виклики обслуговував лікар [PERSON], а в цей час лікар [PERSON] з 16.55 год. по 18.10 год. знаходилася на ВНМД( а.с.131, том 1). Відповідачем проведено перевірку факту затримки обслуговування викликів та отримано пояснення диспетчера [PERSON], що лікар [PERSON] повернулась із викликів поповнити виїздну сумку та розписати журнал викликів. На цей момент було не обслуговано виклики. О 17 год на пункт звернулась хвора з підвищенним тиском, лікар [PERSON], не спитавши про наявність у черзі викликів, одразу почала надавати медичну допомогу (а.с.119, том 2), службову записку старшого лікаря [PERSON], що проаналізувавши пояснення диспетчера [PERSON] та записи в журналі звернень і амбулаторному журналі виявлено: лікар [PERSON] здійснював виклики № 30-34 із затримкою декілька хвилин, у цей час лікар [PERSON] обслуговувала амбулаторних хворих, які звернулися у ВНМБ і не потребували невідкладної допомоги: о 17.00 год. - [PERSON], о 17.30 год. - Гаврильова, що і викликало затримку обслуговування викликів лікарями [PERSON] та [PERSON] (а.с.120, том 2), службову записку медичної сестри [PERSON], що 04 січня 2017 року вона працювала в бригаді з лікарем [PERSON], обслуговуючи виклики вдома. О 16.55 год. повернулися з викликів для поповнення виїзного ящика, в цей час на пункт невідкладної допомоги звернулася амбулаторна хвора зі скаргами на підвищення тиску та лікар [PERSON] почала огляд хворої, а потім призначила ін'єкції та зняття ЕКГ. При закінченні надання допомоги хворій, на пункт звернулася інша хвора з підвищеним тиском, і вона виконувала призначення лікаря та функціональні обов'язки (а.а.121, том 2), доповідну записку заступника директора з ЕТН [PERSON], що лікар виїздної бригади ВНМД [PERSON] всупереч вимогам п.п. 1.6 та 1.7 «Примірного положення про лікаря виїзної пригали пункту(відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого населення», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров»я України від 29 серпня 2008 року № 500 «Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні» за своїми функціональним и обов»язками після надходження виклику про надання медичної допомоги на його виконання не виїхала та здійснювала амбулаторний прийом пацієнтів, що обумовило суттєву затримку обслуговування викликів хворих на дому. При цьому лікар [PERSON] проігнорувала виклик вдом, а здійснювала амбулаторний прийом з 17 до 18 години під час роботи амбулаторної мережі ЦПМСД № 2. Згідно п.1.7 зазначеного Примірного положення лікар займається прийомом пацієнтів у приміщенні пункту(відділення) НМД лише при відсутності викликів. Тому вважає факти, викладені в акті № 19 від 04 січня 2017 року оперативно-штабної бригади надзвичайних ситуацій відділу медицини катастроф Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м.Києва обґрунтованими, а дії лікаря містять ознаки порушення трудової дисципліни (а.с.124-125, том 2), службову записку завідувача ВНМД [PERSON], що позивач 24 січня 2017 року попереджена про виклик на нараду щодо обговорення результатів перевірки роботи відділення 04 січня 2017 року (а.с. 136, том 1.) Згідно протоколу від 02 лютого 2017 року робоча група стосовно перевірки обставин, причин та умов щодо факту правопорушення, зафіксованого в акті № 19 від 04 січня 2017 року оперативно-штабної бригади надзвичайних ситуацій відділу медицини катастроф Центру екстремальної допомоги та медицини катастроф м. Києва дійшла висновку, що факти, викладені в акті № 19 від 04 січня 2017 року оперативно-штабної бригади надзвичайних ситуацій відділу медицини катастроф Центру екстремальної допомоги та медицини катастроф м. Києва обґрунтованими та такими, що відповідають дійсності, а дії лікаря ВНДМ [PERSON] в частині ігнорування виклику на дом, вбачаються безпідставними та такими, що суперечать наказу МОЗ України від 29 серпня 2008 року № 500 "Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні" та функціональним обов'язкам (а.с.122-123, том 2). Позивач заперечувала затримку нею обслуговування викликів № 33 та № 34 з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 1119 від 21 листопада 2012 року «Про норматив прибуття бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги на місце події», Додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2012 року № 1119 «Критерії розподілу звернень залежно від стану пацієнта на екстрені та неекстрені», на Примірне положення про лікаря виїзної бригади пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого населення, Примірне положення про фельдшера (сестру медичну) - диспетчера пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого та дитячого населення, які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров'я від 29 серпня 2008 року № 500 "Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні", та інформацію, що міститься в журналу запису звернень про невідкладну медичну допомогу. Так, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1119 від 21 листопада 2012 року «Про норматив прибуття бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги на місце події» звернення стосовно надання екстреної медичної допомоги за єдиним телефонним номером екстреної медичної допомоги 103 або за єдиним телефонним номером системи екстреної допомоги населенню 112 залежно від стану пацієнта поділяються на екстрені та неекстрені. Згідно п. 2 цієї постанови нормативи прибуття бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги на місце події за зверненнями, що належать до категорії екстрених, становлять у містах - 10 хвилин, у населених пунктах поза межами міста - 20 хвилин з моменту надходження звернення до диспетчера оперативно-диспетчерської служби центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. Відповідно до п. 1 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2012 р. № 1119 «Критерії розподілу звернень залежно від стану пацієнта на екстрені та неекстрені» до категорії екстрених належать звернення стосовно пацієнта, який перебуває у невідкладному стані, що: супроводжується: знепритомленням; судомами; раптовим розладом дихання; раптовим болем у ділянці серця; блювотою кров'ю; гострим болем у черевній порожнині; зовнішньою кровотечею; ознаками гострих інфекційних захворювань; гострими психічними розладами, що загрожують життю і здоров'ю пацієнта та/або інших осіб; 2) зумовлений:усіма видами травм (поранення, переломи, вивихи, опіки, важкі забої, травми голови); ураженням електричним струмом, блискавкою, тепловими ударами, переохолодженням, асфіксією всіх видів (утоплення, потрапляння сторонніх предметів у дихальні шляхи);ушкодженнями різної етіології під час надзвичайних ситуацій (дорожньо-транспортні пригоди, аварії на виробництві, стихійні лиха тощо); отруєннями, укусами тварин, змій, павуків та комах тощо; порушенням нормального перебігу вагітності (передчасні пологи, кровотеча тощо).До категорії екстрених належать також звернення медичних працівників щодо транспортування пацієнтів, які перебувають у стані, що потребує обов'язкового медичного супроводження та термінової госпіталізації до стаціонарних закладів охорони здоров'я. Відповідно до п. 3 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2012 р. № 1119. «Критерії розподілу звернень залежно від стану пацієнта на екстрені та неекстрені» До категорії неекстрених належать звернення стосовно пацієнта, стан якого не є невідкладним та: 1) супроводжується: раптовим підвищенням температури тіла з кашлем, нежиттю, болем у горлі; головним болем, запамороченням, слабкістю; болем у попереку, суглобах (радикуліт, остеохондроз, артрит, артроз тощо); підвищенням артеріального тиску; больовим синдромом у онкологічних хворих; алкогольним, наркотичним, токсичним абстинентним синдромом; зумовлений загостренням хронічних захворювань у пацієнтів, які перебувають під наглядом сімейного або дільничного лікаря з приводу гіпертонічної хвороби, виразки шлунка та дванадцятипалої кишки, хронічного запалення печінки, жовчного міхура, кишківника, хвороби нирок, суглобів тощо. Судом оглянуто оригінал журналу запису звернень про невідкладну медичну допомогу та встановлено відображення такої інформації: у графі 1 - коли надійшов виклик, графі 2 - коли виїхала бригада, у графі 3 - час приїзду на виклик, у графі 4 - час закінчення обслуговування, у графі 5 - коли повернулася на пункт (а.с.19, том 1). Тому твердження представника відповідача, що в графі № 2 журналу запису звернень про невідкладну медичну допомогу зазначається час, коли передав диспетчер виклик спростовується змістом цього журналу. В оглянутому журналі також записано, що виклики з № 26 по № 29 обслуговувала лікар [PERSON], з № 30 по № 34 - лікар [PERSON]. Пояснення позивача про час виконання виклику № 29 підтверджується такими записами журналу звернень про невідкладну медичну допомогу: графа 1- надійшов виклик - о 15 год.40 хв., графа 2 - виїхала на виклик - о 16 год.15 хв., графа 3 - приїхала на виклик - о 16 год. 20 хв., графа 4 - закінчила обслуговування - о 16 год.45 хв., графа 5 - повернулася на пункт - о 16 год. 55 хв. Відповідно до записів оглянутого журналу час надходження виклику № 33 вказано о 16 год. 37 хв., виклику № 34 - о 16 год. 47 хв. Допитаний свідок [PERSON] підтвердив, що виклики № 33 та № 34 отримав по телефону від диспетчера. Виклики № 32 та № 33 отримав одночасно о 16 год. 45 хв., коли закінчив виконувати виклик № 32 отримав виклик № 34, тому що він територіально знаходився на маршруті. Пояснення свідка підтверджуються журналом звернень про невідкладну медичну допомогу, в якому записано, що після виклику № 31, обслуговування якого закінчено о 16 год.45 хв. лікар [PERSON] виїхав на виклик № 32 о 16 год. 45 хв., який закінчив виконувати о 17 год.00 хв., на виклик № 34 виїхав о 17 год. 05 хв., який закінчив обслуговувати о 17 год. 30 хв., та на виклик № 33 виїхав о 17 год. 30 хв. Судом також оглянуто журнал реєстрації амбулаторних хворих, в якому записано звернення о 17 год.00 хв. хворої Мішиної, о 17 год. 30 хв. - хворої Гаврилової (а.с.19-23, том 1). Отже, під час надходження виклику № 33 позивач знаходилася на обслуговуванні виклику № 29, під час надходження виклику № 34 позивач поверталася до пункту по закінченню обслуговування о 16 год. 45 хв., повідомив про це диспетчера, повернулась на пункт о 16 год. 55 хв., що підтверджується його записом у журналі. Згідно п. 1.1 Примірного положення про лікаря виїзної бригади пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого населення, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я від 29 серпня 2008 року № 500 "Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні" лікар пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги є медичний працівник з вищою освітою, який надає невідкладну медичну допомогу дорослому населенню в помешканнях або при безпосередньому зверненні на пункт (відділення) невідкладної медичної допомоги. Згідно п. 1.3 зазначеного положення лікар підпорядковується завідувачу пунктом (відділенням) невідкладної медичної допомоги, а в оперативній роботі - фельдшеру (медсестрі) - диспетчеру пункту. Йому підпорядковуються чергові працівники бригади невідкладної медичної допомоги: виїзний фельдшер (медсестра) та водій бригади, за організацію роботи яких Лікар несе персональну відповідальність. Згідно п. 3.9 Типового положення про лікаря пункту(відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого населення, затвердженого наказом № 385 від 07 жовтня 2009 року Головного управління охорони здоров»я та медичного забезпечення, основними функціями лікаря є , зокрема, інформування диспетчера пункту(відділення) невідкладної медичної допомоги про закінчення виконання виклику та отримання адреси іншого виклику (а.с.141, том 1). Згідно п. 1.1 Примірного положення про фельдшера (сестру медичну) - диспетчера пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого та дитячого населення, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я від 29 серпня 2008 року № 500 "Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні" фельдшер (сестра медична) - диспетчер пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги (далі - Диспетчер) є молодшим медичним працівником з медичною освітою, який здійснює прийом викликів до пацієнтів для надання їм в помешканнях невідкладної медичної допомоги, забезпечує своєчасне направлення на виклики бригади пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги та здійснює контроль етапності виконання викликів. Пунктом 1.6 цього Положення передбачено, що при надходженні виклику для надання медичної допомоги Диспетчер зобов'язаний направити виїзну бригаду не пізніше двох хвилин від часу надходження звернення (якщо бригада знаходиться на пункті (у відділенні) невідкладної медичної допомоги). Згідно п.п. 3.2, 3.4, 3.5, 3.7, 3.11 Примірного положення про фельдшера (сестру медичну) - диспетчера пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого та дитячого населення у своїй діяльності диспетчер зобов'язаний виконувати такі функції: приймання від станції швидкої медичної допомоги за міськими та спеціальними лініями безпосереднього зв'язку викликів до пацієнтів в помешканнях району обслуговування; сортування прийнятих викликів за територіальністю та черговістю виконання і направлення виїзних бригад пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для їх виконання; контроль за поетапним часом роботи виїзних бригад пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги; Передача інформації в оперативний відділ (диспетчерську) станції швидкої медичної допомоги про етапність виконання викликів, які надійшли зі станції (одразу ж після виконання чи за запитом); вжиття дієвих заходів для своєчасного надання невідкладної медичної допомоги пацієнтам Згідно п. 1.10 Примірного положення про фельдшера (сестру медичну) - диспетчера пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого та дитячого населення, у випадках безпосереднього звертання громадян до пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги, при відсутності на пункті персоналу виїзної бригади, Диспетчер зобов'язаний особисто оглянути та надати необхідну медичну допомогу пацієнту. Згідно п. 4.4 зазначеного положення у процесі своєї роботи диспетчер взаємодіє з диспетчерами та старшим черговим медичним працівником станції швидкої медичної допомоги з питань направлення бригад швидкої медичної допомоги до пацієнтів та, при потребі, їх госпіталізації; про етапність виконання лікарями пункту (відділення) викликів, які були передані зі станції швидкої медичної допомоги; про виникнення позаштатних ситуацій та про участь в проведенні масових культурно-видовищних та спортивних заходів. Виходячи з наведеного, диспетчер пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого та дитячого населення зобов»язанний виконувати сортування прийнятих викликів за територіальністю та черговістю виконання і направлення виїзних бригад пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для їх виконання; контроль за поетапним часом роботи виїзних бригад пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги забезпечує своєчасне направлення на виклики бригади пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги та здійснює контроль етапності виконання викликів. Тому твердження представника відповідача, що відповідно до наказу № 385 від 07 жовтня 2009 року лікар, який присутній на пункті, має самостійно отримати адреси викликів суперечать вищезазначеним вимогам. Судом не встановлено порушення позивачем вимог п. 1.6., п.1.7 Примірного положення про лікаря виїзної бригади пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого населення, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я від 29 серпня 2008 року № 500 "Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні". У зв'язку з тим, що право скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності має керівник підприємства, позовні вимоги [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» про визнання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним та скасування підлягають задоволенню частково: визнати наказ № 50 від 27 січня 2017 року Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дарницького району м. Києва» про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності незаконним. В іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.п.1 п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від оплати судового збору у зв'язку з пред'явленням вимог, що випливають із трудових правовідносин. У зв'язку з тим, що позовні вимоги немайнового характеру задоволено частково, а позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн., відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial