Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

18.10.2017 згідно із відбитком штемпеля на конверті поштового відправлення Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилався на те, що 10.04.2012р. відповідач та Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" уклали договір № Д123943/02-ДК, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до закінчення строку платіжної картки. У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 24 липня 2017 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 15427,97 грн. (пятнадцять тисяч чотириста двадцять сім гривень 97 копійок ) в т.ч.: 9415,34 грн - заборгованість за кредитом, 3068,97 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2426,98 грн - інфляційне збільшення заборгованості, 516,68 грн - три відсотки річних від суми заборгованості. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності від нього не надходила. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з кредитного договору, оскільки 10.04.2012р. останній з Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" уклали кредитний договір № Д123943/02-ДК, відповідно до якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 10000,00 грн з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 35,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у кредитному договорі строки. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти у сумі 15427,97 грн. (пятнадцять тисяч чотириста двадцять сім гривень 97 копійок ) в т.ч.: 9415,34 грн - заборгованість за кредитом, 3068,97 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2426,98 грн - інфляційне збільшення заборгованості, 516,68 грн - три відсотки річних від суми заборгованості.

Outcome: approved