Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON], посилаючись на те, що вона страждає на психічний розлад і її лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON], яка є недієздатною, доставлена в ХОПЛ № 1 швидкою допомогою у супроводі фельдшера за направленням Ізяславської ЦРЛ. Комісія лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка оглянула хворого 26.01.2018 підтвердила, що [PERSON] страждає на пропфшизофренію, бронхіальну астму змішаного генезу, гормонозалежна, через що вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а тому потребує лікування в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, а тому її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Законний представник хворої - [PERSON], яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу та розглянути справу у її відсутності. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення представника лікарні та законного представника хворої, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що 25.01.2018 [PERSON], яка є недієздатною, була доставлена в ХОПЛ №1 швидкою допомогою у супроводі фельдшера за направленням Ізяславської ЦРЛ. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хвору 26.01.2018, прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на пропфшизофренію, бронхіальну астму змішаного генезу, гормонозалежна, що проявляється у тому, що хвора мовному контакту доступна формально, в розмові примітивна, запас знань низький, мислення нерівномірне за темпом, непослідовне, з елементами зісковзування та резонерства, через що вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: рішенням Ізяславського районного суду від 21.12.2012, яким [PERSON] визнано недієздатною, а [PERSON] призначено опікуном над нею, висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 26.01.2018, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, раніше неодноразово проходила лікування в психіатричному закладі, не здатна критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар, медичною картою стаціонарного хворого №590 від 25.01.2018. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар. На підставі ст. 13, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 01.06.2016 №2-рп/2016;

Outcome: approved