Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

18.02.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Заводський районний у м. Миколаєві відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій просив: - визнати [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, місце реєстрації: [ADDRESS] , батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження, яке видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 28.12.2005 року, серії [NUMBER] у Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 3557 від 28.12.2005 року, РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, місце реєстрації: [ADDRESS] ; - виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця міста Миколаєва Миколаївської області, місце реєстрації: [ADDRESS] , як батька дитини, із актового запису № 3557 від 28.12.2005 року, зробленого 28.12.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції про народження дитини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, місце реєстрації: [ADDRESS] ; - внести зміни до актового запису № 3557 від 28.12.2005 року, зробленого в Книзі запису актів цивільного стану Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, місце реєстрації: [ADDRESS] , вказавши в графі "батько" [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, місце реєстрації: [ADDRESS] , внести до вказаного актового запису наступні зміни: у графі "прізвище дитини" записати " [PERSON] ", у графі "ім`я дитини" - залишити без змін, у графі "по батькові" записати " [PERSON] " замість вказаного " [PERSON] "; - Анулювати свідоцтво про народження дитини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, серії [NUMBER] , видане 28.12.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції та видати нове свідоцтво про народження дитини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, місце реєстрації: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивував тим, що з березня по травень 2005 року він зустрічався та підтримував інтимні стосунки з [PERSON] . При цьому, з 30.08.2003 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] , у свідоцтві про народження батьком [PERSON] був записаний - [PERSON] , оскільки на момент народження дитини відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі. При реєстрації народження дитини [PERSON] вважав себе батьком дитини. Сімейне життя відповідачів не склалося ще до народження дитини, вони припинили спільне проживання через відсутність взаємопорозуміння, їх сім`я розпалась відразу після народження дитини. З січня 2008 року він і [PERSON] разом з дитиною почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки [PERSON] офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З січня 2008 року та по теперішній час він веде спільне господарство з [PERSON] , спільно з нею виховують дитину. З дворічного віку [PERSON] він займався його вихованням та піклуванням, ставився до нього, як до свого сина. 15.08.2017 року [PERSON] офіційно оформила розірвання шлюбу з [PERSON] . У серпні 2019 року він з [PERSON] офіційно одружився. Експертним висновком про біологічне батьківство від 03.10.2016 року № MGT-26 доведено відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком - [PERSON] та дитиною - [PERSON] . Про те, що він є батьком німіти він дізнався лише 01.02.2020 року. Ухвалою судді від 26.02.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 13.03.2020 року [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. 13.03.2020 року позивач [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що у відповідачів відсутні будь-які заперечення щодо позовних вимог, останні визнають позовні вимоги, тому просив їх задовольнити. Ухвалою суду від 06.04.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 01.06.2020 року. Позивач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій просили справу слухати без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , знаходились в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003 року по 15 серпня 2017 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 15.08.2017 року складено відповідний актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . З березня по травень 2005 року [PERSON] зустрічався та підтримував інтимні стосунки з [PERSON] [INFO] народився [PERSON] , батьками дитини зазначено: [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до вимог статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Як вбачається з позовної заяви, що не оспорювалось відповідачами, з березня по травень 2005 року [PERSON] зустрічався та підтримував інтимні стосунки з [PERSON] з січня 2008 року по теперішній час проживають однією сім`єю та ведуть спільне господарство. Позивач займається вихованням [PERSON] , піклується про його розвиток, ставиться до нього як до свого сина. 31.08.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно експертного висновку про біологічне батьківство № MGT - 26 від 03.10.2016 року встановлено, що вірогідність біологічного батьківства передбачуваного (ймовірного) батька [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає 0%. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що судом було достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. А відповідно до п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Заводський районний у м. Миколаєві відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства, включення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини та внесення змін про батьківство до актового запису про народження дитини підлягає задоволенню.

Outcome: approved