Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що з 29.01.2011 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та знаходяться в процесі розлучення і більше року разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. При цьому дитина навчається у п`ятому класі Липоводолинської спеціалізованої школи, відвідує спортивні секції та гуртки, а також перебуває на "Д" обліку у Липоводолинській лікарні, в зв`язку з чим вона несе значні матеріальні витрати на її утримання. Відповідач є працездатним, постійно їздить на заробітки та до недавнього часу надавав їй матеріальну допомогу в розмірі 4000 5000 грн. щомісячно. Однак, з невідомих причин відповідач припинив на надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини. В зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень на місяць, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 30.08.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначене її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, підписаний його представником адвокатом Скрябіним О.М., в якому відповідач позовні вимоги визнав частково та вказав, що не заперечує свого обов`язку по утриманню своєї дитини, однак вважає заявлені позовні вимоги дещо завищеними. Звертає увагу, що навчання дитини у школі та гуртках позивач сплачує мінімальні кошти. Що стосується перебування дитини на "Д" обліку у Липоводолинській лікарні, то наголошує, що медицина в нашій країні безкоштовна, тобто, за профілактичні огляди матір`ю дитини також не платяться кошти, лише за певні аналізи чи препарати за необхідності. Позивачкою у позовній заяві зазначено, що начебто він досить добре заробляє, однак це лише її припущення. Дійсно він знаходиться за межами України в пошуках роботи, однак не може знайти роботи вже більше чотирьох місяців. Крім того, [PERSON] також зобов`язана утримувати сина, однак не надала жодного доказу щодо її витрат на його утримання. В зв`язку з викладеним, просить у відзиві позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердому грошовому розмірі 1255 грн., що дорівнюватиме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення судового засідання не подавали. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень\~ ч.2 ст.247 ЦПК України. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 29.01.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.8). Проте в Буринському районному суді Сумської області перебуває на розгляді справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). На даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає належної матеріальної допомоги на утримання його малолітньої дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~статті\~182\~СК\~України\~при визначенні\~розміру\~аліментів,\~суд\~враховує:\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини;\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~ становище\~платника\~аліментів;\~наявність\~у\~платника аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних \~ чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність\~на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування\~у\~платника аліментів\~майна\~та\~майнових прав,\~у\~тому\~числі рухомого\~та\~нерухомого\~майна,\~грошових\~коштів,\~виключних\~прав\~на результати\~інтелектуальної\~діяльності,\~корпоративних\~прав;\~доведені\~стягувачем аліментів\~витрати\~платника аліментів,\~у\~тому\~числі на\~придбання\~нерухомого\~аборухомого майна,\~сума\~яких\~перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач є особою працездатного віку, проживає окремо від дитини та участі в її утриманні в повному обсязі не приймає, однак зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання свого малолітнього сина. Разом з цим, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами розмір щомісячних витрат, які вона несе на утримання малолітнього сина, в тому числі в зв`язку з його лікуванням, відвідуванням ним гуртків та спортивних секцій. Не може бути таким доказом і надана [PERSON] копія довідки, згідно якої [PERSON] дійсно відвідує заняття ГО "Липоводолинський клуб вільної боротьби" та сплачує благодійний внесок 250 грн./міс., оскільки вказана довідка не містить дати її видачі, а також періоду протягом якого дитина відвідує заняття. Крім того, благодійні внески, є такими що сплачуються особою добровільно з власної ініціативи, а тому не можуть бути віднесені до обов`язкових витрат, які несе позивачка на утримання дитини. Також, [PERSON] не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів про отримання відповідачем постійного доходу та надання ним до недавнього часу їй матеріальної допомоги на утримання сина в розмірі 4000 5000 грн. щомісячно. Таким чином, позивачкою не доведено, необхідності стягнення з відповідача аліментів саме в тому розмірі, який вона просить (4000 грн.), а також, що [PERSON] має можливість їх в такому розмірі сплачувати. За наведеного, суд вважає вказаний розмір аліментів є завищеним та таким, що за відсутності в матеріалах справи доказів розміру доходу відповідача може поставити його в скрутне матеріальне становище. Разом з\~цим,\~суд не\~приймає доводів\~відповідача про\~необхідність стягнення\~з нього\~аліментів на\~утримання сина\~в розмірі\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~що становить\~1255\~грн.,\~оскільки це\~лише,\~встановлений законом,\~мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину,\~а розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Зважаючи на вищевикладене, а також виходячи з того, що позивачка разом із відповідачем повинні забезпечити їх малолітній дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду саме такий розмір аліментів спроможний сплачувати відповідач, оскільки наявність у нього можливості надавати своєму малолітньому сину матеріальну допомогу у більшому розмірі позивачкою не доведено. Згідно частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням часткового задоволення вимог позивачки та звільнення її відповідно до Закону від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 340,5 грн.

Outcome: partial