Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. 21 серпня 2016 року близько 3-ої год. з квартири № 346 цього ж будинку, яка розташована поверхом вище, сталося залиття її квартири. Відповідно до акту обстеження квартири, складеного 22 серпня 2016 року, встановлено, що у кухні на стелі мали місце сліди залиття у вигляді сухих рудих плям, а саме над вікном, біля стіни, суміжної із житловою кімнатою, біля люстри, а також маленькі плями на площі 1 кв. м. Течія зі стелі в квартирі позивачки припинилася після звернень [PERSON], яка на той час проживала в квартирі позивача, до сусідів у квартиру № 346. Таким чином, згідно акту від 22.08.2016 року зафіксовано факт залиття квартири [ADDRESS], факт наявності пошкоджень квартири та встановлено вину мешканців квартири № 346. З метою встановлення вартості поновлювального ремонту [PERSON] звернулася до ТОВ "Епіцентр К", згідно видаткової накладної вартість матеріалів, необхідних для відновлення помешкання позивачки, складає 3945 грн. Крім того, згідно прайс-листів будівельних фірм визначено вартість ремонтно-будівельних робіт, а, враховуючи площу пошкоджених приміщень, роботи та матеріали для відновлення квартири у сукупності складають 5091 грн., які позивач просила стягнути з відповідача. Крім того, позивач зазначила, що внаслідок дій відповідача їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінила в 2000 грн., посилаючись на те, що після залиття квартири позивач пережила сильне нервове потрясіння, втратила спокій та надію на відновлення попереднього стану квартири і досі знаходиться у постійній депресії після грубої відмови відповідача сплатити відповідну суму для проведення відновлювальних робіт. Також позивач просила сягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Додатково позивач пояснила, що протягом декількох років відповідач [PERSON] періодично заливає квартиру позивача, однак жодного разу не відшкодувала спричинену шкоду, хоча позивач є пенсіонером та не має коштів самостійно здійснювати ремонтні роботи та придбавати будівельні матеріали. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечувала та пояснила судові, що відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року у разі залиття, аварії складається відповідний акт повноважними членами комісії з зазначенням того, де таке залиття сталось, з описанням, що трапилось і які наслідки, чітко зазначається причина такого залиття, надаються висновки, що необхідно зробити та встановлюється особа, яка заподіяла шкоду. Однак акт обстеження від 22.08.2016 року не відповідає вищезазначеним вимогам, тому не може слугувати належним доказом у справі. Крім того, позивачем не доведено наявність вини відповідача у залитті квартири, тому представник позивача просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також представник відповідача пояснила, що [PERSON]В заперечує факт залиття та спричинення позивачу матеріальної та моральної шкоди. Представник третьої особи - КП "Жилкомсервіс" в особі дільниці № 59 Червонозаводського району м. Харкова в судове засідання не з"явився з невідомих причин, належним чином був повідомлений про дату та місце судового засідання, про причину неявки суд не сповістив. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, перевіривши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 грудня 1993 року відділом приватизації НВО "Турбоатом" / а. с. 6/. Вказана квартира розташована на 5-му поверсі 9-поверхового будинку / а. с. 7-8/. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Сулу України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами та доповненнями "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяла особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до акту обстеження, складеного 22 серпня 2016 року, комісія у складі майстра дільниці № 59 КП "Жилкомсервіс" [PERSON] та мешканців квартири № 324 [PERSON] та [PERSON] обстежила квартиру [ADDRESS] на предмет залиття та встановила, що на момент виходу комісії течі в квартирі не виявлено, в кухні на стелі є сліди залиття у вигляді сухих рудих плям розмірами : над вікном 220х20 см., біля стіни, суміжної з житловою кімнатою 200х30см., біля люстри 110х10 см., а також маленькі плями на площі біля 1 кв.м. Зі слів мешканця квартири [PERSON] залиття сталося з квартири № 346, що розташована поверхом вище. Течія зі стелі, зі слів [PERSON], зупинилася після звернення останньої до сусідів в квартиру № 346. Доступ для комісійного обстеження в квартиру № 346 мешканцями забезпечений не був. Звернень від мешканців квартири № 346 на течію трубопроводів та несправності сантехнічних приладів не надходило / а. с. 9/. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що 21 серпня 2016 року у нічний час зі стелі на кухні стала раптово литися вода, вона побігла до квартири № 346, яка знаходиться поверхом вище, та в якій проживають тимчасові мешканці, які пояснили, що забули закрити кран. Свідок двічі зверталася до вказаних осіб, після чого через деякий час течія припинилася. Наступного дня до неї прийшов майстер дільниці № 59 [PERSON] та разом із мешканцями будинку № 72 по пр. Гагаріна в м. Харкові склав акт про залиття квартири. За клопотанням позивача [PERSON] судом було викликано для допиту у якості свідків осіб, які склали акт обстеження від 22.08.2016 року - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]С,, однак вказані особи до суду не прибули, на повторному виклику цих осіб позивач не наполягала. Як вбачається з даного акту його складено без участі відповідача [PERSON], а також в акті відсутні відомості, що комісія відвідала безпосередньо квартиру № 346, також комісією не було встановлено причину залиття квартири № 342. Суд вважає, що акт обстеження від 22 серпня 2016 року не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005року за № 927/11207, оскільки у разі залиття акт складається повноважними членами комісії у складі головного інженера виконавця послуг, майстра ділянки, слюсаря-сантехніка, представника організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи, а в даному випадку акт було складено тільки майстром дільниці із залученням мешканців будинку. Крім того, акт має містити відомості щодо зазначення місця залиття, з описанням, що трапилось і які наслідки, має бути чітко зазначена причина такого залиття, зазначені висновки, що необхідно зробити та встановлюється особа, яка заподіяла шкоду. Однак акт обстеження від 22.08.2016 року не відповідає вищезазначеним вимогам, тому суд не може прийняти його у якості належного доказу у справі. На підтвердження збитків, спричинених внаслідок залиття квартири, позивачем надано судові видаткову накладну, складену ТОВ "Епіцентр К", з якої вбачається, вартість певних будівельних матеріалів складає 3945 грн. Крім того, згідно прайс-листів будівельних фірм вартість ремонтно-будівельних робіт складає 1146грн. Однак доказів того, що внаслідок залиття було пошкоджено майно позивача саме на певній площі, а також доказів того, що для проведення відновлювально-ремонтних робіт необхідна певна кількість певних матеріалів позивачем судові не надано. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» від 12.07.2001 року №2658-III\~проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. При цьому проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування. Частиною 3 ст. 4 Закону визначено, що практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до\~статті 5 цього Закону. Розмір відповідної шкоди, як і причини залиття, також може бути визначено шляхом проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи (п. 5 Розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98\~№ 53/5). Позивачем відповідних клопотань не заявлялось, хоча судом роз"яснювались права та обов"язки учасників судового розгляду. Згідно зі\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, надані позивачем видаткова накладна та прайс-листи як докази не відповідають вимогам допустимості та достовірності щодо доказування розміру збитків та розміру відшкодування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому обов" язок щодо доказування факту заподіяння шкоди відповідачем та її розмір покладається саме на позивача, про що зазначив Верховний Суду України в своїй постанові від 03.12.2014 року по справі №6-183цс14. Також суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів, що квартира [ADDRESS] за правом власності належить відповідачу [PERSON] і що саме особа має нести цивільну відповідальність за спричинення шкоди позивачу. Таким чином, при розгляді спору позивачем [PERSON] не доведено судові, що саме відповідачем [PERSON] спричинено шкоду внаслідок пошкодження належного позивачеві майна, що дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина відповідача [PERSON] Крім того, позивачем не надано доказів щодо спричинення матеріальної шкоди в розмірі 5091 грн. , також не надано доказів спричинення моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Тому суд приходить до висновку, що у зв"язку із недоведеністю вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також стягнення з відповідача судового збору задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed