Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

21.03.2018 року [PERSON] через свого представника [PERSON], звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А, за №23416 від 24.10.2017 року , таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відділом ДВС Бердичівського МРУЮ, 11.01.2018 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису №23416, виданого 24.10.2017 року , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., щодо звернення стягнення на комплекс нежитлових приміщень, за адресою [ADDRESS], який належать їй на праві власності. До складу комплексу входять приміщення насіннєвого складу літера Б, площею 183,2 кв.м. складу-ангару літера Е, площею 407 кв.м., гаражу, літера Г, загальною площею 169, 5 кв.м., частини нежитлового приміщення літера А, площею 71,6 кв.м., складу літера Д, площею 515,2 кв.м.. Позивачка зазначила, що стягнення звернуто на вказаний комплекс, як на предмет іпотеки за договором іпотеки від 17.05.2007 року , укладеним між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" ( наразі - ПАТ " Укрсоцбанк") та нею, в рахунок заборгованості за кредитним договором "286/25-451 від 14.05.2007 року, укладеним між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" та нею. Позивачка звертає увагу суду на те, що вона порушила умови сплати кредиту ще з дати укладення кредитного договору і в графік не поверталась. Це можливо прослідкувати із розрахунку заборгованості та довідки про сукупну вартість кредиту. 30.06.2009 року , сторони уклали новий графік погашення кредитних коштів, при цьому інші умови договору залишилися незмінними. З дати укладення додаткової угоди жодного платежу вона не здійснювала. Відповідно до п.4.3 кредитного договору, умов додаткової угоди, строк користування кредитом сплив через 5 днів, а саме 15.08.2009 року. Вважає, що Банк мав право з 15.08.2009 року протягом трьох років звернутися до нотаріуса з вимогою про вчинення виконавчого напису. Позивачка посилається на Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця в письмовому повідомлення про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Жодних вимог ПАТ "Укрсоцбанк" вона не отримувала. 08.05.2018 року відповідач - Публічне акціонерне товариство " Укрсоцбанк" на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву [PERSON] , згідно якого просять відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачка у позовній заяві не довела, що сума боргу є спірною та не спростувала її розмір, всі документи, які підтверджують розмір заборгованості було надано нотаріусу. Вказують, що твердження позивачки про те, що строк на дострокове виконання зобов"язання по кредитному договору не відповідає нормам чинного законодавства України та умовам самого кредитного договору. Щодо направлення повідомлення вимоги перед вчиненням виконавчого напису нотаріуса, то вказують, що 14.08.2017 року на дві адреси [PERSON] було направлено цінним листом з описом вкладення та рекомендованим повідомленням вимогу № 286/25-451 від 14.05.2017 року про повне дострокове виконання зобов"язань по кредитному договору із застереженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання вимоги протягом 30 днів ( а.с. 55-56). У судове засідання позивачка не з'явилась. Від її представника, [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача, [PERSON], у судове засідання не з'явився. У наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутності, заперечив проти задоволення позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з'явився, причини не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11.01.2018 року , відділом ДВС Бердичівського МРУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №23416, від 24.10.2017 року , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., щодо звернення стягнення на комплекс нежитлових приміщень, за адресою [ADDRESS], який належать їй на праві власності. До складу комплексу входять приміщення насіннєвого складу літера Б, площею 183,2 кв.м. складу-ангару літера Е, площею 407 кв.м., гаражу, літера Г, загальною площею 169, 5 кв.м., частини нежитлового приміщення літера А, площею 71,6 кв.м., складу літера Д, площею 515,2 кв.м.. (а.с.14 -15) Виконавчим написом №23416, від 24.10.2017 року , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., стягнення звернуто на комплекс нежитлових приміщень, за адресою [ADDRESS], як на предмет іпотеки за договором іпотеки від 17.05.2007 року , укладеним в рахунок заборгованості за кредитним договором 286/25-451 від 14.05.2007 року , кредитором за яким є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", а боржником [PERSON]. (а.с.16) 14.05.2007 року між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №286/25-451, за яким вона отримала 99000,00 доларів США зі сплатою 12,85% річних та комісій, в розмірі та порядку визначених договором, а 17.05.2007 року у забезпечення виконання вказаного договору, [PERSON] передала в іпотеку АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" нерухоме майно: приміщення насіннєвого складу літера Б, площею 183,2 кв.м. складу-ангару літера Е, площею 407 кв.м., гаражу, літера Г, загальною площею 169, 5 кв.м., частини нежитлового приміщення літера А, площею 71,6 кв.м., складу літера Д, площею 515,2 кв.м. (а.с.17-22) 20.10.2008 року АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] заключили додаткову угоду №1, якою було підвищено процентну ставку до 15 %. (а.с.64) 30.06.2009 року , сторони уклали новий графік погашення кредитних коштів (додаткова угода №2), та договір №1 про внесення змін до іпотечного договору від 14.05.2007 року , згідно яких ліміт кредиту збільшено до 100359,36 доларів США. Погашення кредиту має відбуватись до 10 числа (включно) кожного місяця, при цьому інші умови договору залишилися незмінними. Згідно нового графіку погашення траншів кредиту [PERSON], повинна була внести 655 доларів США в строк з 1 по 10 серпня 2010 року. (а.с.65) З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачкою ще з моменту укладення договору покладені на неї зобов'язання не виконувались. Сплачувались мізерні суми, не по графіку, а останньою датою повернення коштів вказано 09.03.2010 року в сумі 1,97, остання дата погашення нарахованих відсотків 22.07.2010 в сумі 1500 доларів США. (а.с.75-82) Тобто з серпня 2010 року позивачкою не здійснено жодного платежу. 14.08.2017 року ПАТ " Укрсоцбанк" на ім"я [PERSON], за адресами : [ADDRESS], та [ADDRESS] було надіслано вимогу про усунення порушень ( а.с.83 - 87). Спірні відносини, що склалися між сторонами, регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист цивільних прав та інтересів унормовано Главою 3 ЦК України. Так, відповідно до ст. 18 зазначеного Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. З За змістом ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно п. 1 Постанови КМУ від 29 червня 1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису подаються нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Вчинення виконавчого напису регламентується главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Мінюсту України від 22.02.2012 № 296/5. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. В правовій позиції Верховного суду України викладеної в Постанові від 5 липня 2017 року у справі за М 6-887цс17 зазначено, щоЗ урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як зазначає позивачка та її представник в позовній заяві , нотаріус при вчиненні виконавчого напису 24.10.2017 року не врахував пропуск банком строку позовної давності. Відповідно до п.3 додаткової угоди №2 до кредитного договору, у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.5 договору, та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 30 календарних днів, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник в свою чергу, зобов'язується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення кредитора. (а.с.65-66) Датою, коли у банка виникло право вимагати дострокового погашення кредиту, та право примусового стягнення боргу є 22.07. 2010 року . Інших строків позовної давності сторонами в договорі про надання невідоновлюваної кредитної лінії від 14.05.2007 року та іпотечному договорі від 17.05.2017 року не встановлено. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як визначено у п.п. 3.3., 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Згідно з вимогами ст.ст. 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Аналогічна правова позиція щодо застосування положень ст. ст. 257, 261 ЦК України висловлена Верховним судом України у справах № 6-95цс14 та № 6-127цс14. З оспорюваного виконавчого напису від 24.10.2017 року вбачається, що розмір заборгованості , яка виникла внаслідок невиконання / неналежного виконання позивачкою умов кредитного договору за період з 20.12.2014 року по 20.01.2017 року становить : заборгованість за кредитом - 92 829,14 дол. США ; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 93 821,24 дол. США, разом - 186 650,38 дол. США ( а.с. 16). Однак , яка вбачається з розрахунку вимог банку у зв"язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором від 14.05.2007 року станом на 20.01.2017 року, останньою датою повернення грошових коштів згідно даного розрахунку вказано - 09.03.2010 року сума - 1,97, та 06.04.2009 року сума - 178,15, згідно таблиці погашення нарахованих відсотків остання дата - 22.07.2010 року ( а.с. 75-82). Жодного платежу після цього [PERSON] на користь відповідача більше не вчинялося. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем. Перебіг строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, починається з наступного дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з наступного дня після прострочення виконання зобов'язання. Однак, виконавчий напис вчинено нотаріусом 24.10.2017 р., тобто поза межами строку, передбаченого ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як зазначає позивачка в своїй позовній заяві жодних вимог про дострокове погашення заборгованості від ПАТ " Укрсоцбанк" на її адресу не надходило. Відповідачем в обґрунтування заперечень проти зазначених доводів позивачки у відзиві від 08.05.2018 року зазначено, що 14.08.2017 року на дві адреси [PERSON] було направлено цінним листом з описом вкладення та рекомендованим повідомленням вимогу № 286/25-451 від 14.05.2017 року про повне дострокове виконання зобов"язань по кредитному договору із застереженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання вимоги протягом 30 днів . Вказують, що повідомлення вважається надісланим , якщо є відмітка іпотекодавця на письмову повідомленні про його отримання або є відмітка поштового відділення зв"язку про відправлення повідомлення на вказану адресу. ВІдповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв"язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року за № 270 ( далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення. Пунктом 92 даних Правил передбачено, що підлягають доставці додому: рекомендовані поштові картки, листи, секограми, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів. Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу ( п. 99 - Правил). Таким чином, з врахуванням доказів наданих стороною відповідача, останнім не спростовано доводів позивачки щодо неотримання нею в серпні - вересні 2017 року повідомлення з вимогою дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі. Зокрема відповідачем в обґрунтування зазначених обставин суду надано копію вимоги без дати, список відправки рекомендованої кореспонденції ВПЗ Чернігів від 14.08.2017 року, копію фіскального чека від 14.08.2017 за упакування поштового відправлення на суму 48,60 , список № 9427 згрупованих поштових відправлень листів без дати, копію вкладення у цінний лист на ім"я [PERSON] за адресами : [ADDRESS] , дата 14.08.2018 року ( а.с. 83-87). Однак суду не надано копію фіскального чеку про відправлення рекомендованої кореспонденції на ім"я [PERSON] за двома адресами зазначеними у вкладенні до цінного листу, не надано також копії рекомендованих повідомлень з яких би вбачалося, що позивачкою або повнолітнім членом її родини отримані зазначені рекомендовані листи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. З відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір 704,80 грн. та 352,40 грн. за заяву про забезпечення позову , разом 1057,20 грн. ( а.с. 3,5).

Outcome: approved