Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтування вимог зазначив, що 30.06.2019 придбав в складі взуття Дешевше нікуди, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , жіночі туфлі, які коштували 336 грн. 01.07.2019 року він прийшов з чеком до магазину повернути туфлі, оскільки вони не підійшли його доньці за розміром. Працівник магазину [PERSON] повідомила, щоб повернути кошти необхідно скан копія паспорту. Не дозволив робити копію паспорту. Відповіді на підставі яких норм закону, він повинен дозволити сканувати паспорт чужим особам не отримав. На пропозицію написати заяву на повернення грошей власноруч, вказавши свої персональні дані та паспортні дані, отримав відмову. Також, продавець йому не представилася, не надала інформації про керівника, відповідальну особу, не дозволила взяти для ознайомлення документи з куточка-покупця. На неодноразове нагадування продавцеві [PERSON] про порушення ст. 9 Закону України Про захист прав споживачів, вона тільки дзвонила керівництву Складу взуття. Обміняти товар на аналогічний не представилося можливим, оскільки не було більшого розміру та кольору. Вичерпавши всі можливості вирішити суперечку мирним шляхом, ним було викликано наряд поліції для фіксації грубого порушення його прав, як споживача з боку складу взуття, в результаті чого були встановлені посади, прізвища продавців, підприємця [PERSON] , складено заяву і пояснення за фактом грубого та умисно не виконання ст. 9 Закону України Про захист прав споживачів. 02.07.2019 року звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області зі скаргою на дії відповідача, на що отримав листа, що посадовими особами управління захисту споживачів 27.08.2019 року здійснено вихід на позапланову перевірку ФОП [PERSON] за місцем провадження господарської діяльності, але перевірка не відбулася, оскільки суб`єкт господарювання [PERSON] створила перешкоду посадовим особам у проведенні перевірки, про що складено відповідний акт. Даний факт зафіксований також представниками патрульної поліції УПП ДПП, які прибули за місцем провадження господарської діяльності ФОП [PERSON] . Вважає, що незаконними діями відповідача було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 3300 грн., які просить суд стягнути з відповідача. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які позивач усунув. Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від посади, розпорядження від 16.07.2020 №327, головуючим суддею визначено Варакіну Н.Б. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2020 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні. В судовому засіданні позивач та представник позивач, позовні вимоги підтримали та не заперечували щодо ухвалення заочного рішення. Суду пояснили, що позивач не відмовлявся надати паспортні дані для оформлення заяви на повернення грошей. Відмовився лише надати дозвіл на сканування копії паспорта, оскільки опасався, що копією його паспорту може скористатися недобросовісна особа з метою отримання кредиту на його ім`я. крім того, законодавством не передбачено надання паспорту та його копій при поверненні товару. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належний чином. Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 30.06.2019 придбав у магазині склад взуття Дешевше нікуди, який розташований за адресою: [ADDRESS] , взуття, яке коштувало 336 грн., що підтверджується копією чека (а.с. 14). Підриємницьку діяльність у зазначеному магазині здійснює відповідач - фізичної особи-підприємця [PERSON] (ІН [NUMBER] , [ADDRESS] ). [PERSON] 01.07.2019 звернувся до продавців магазину з проханням повернути товар, оскільки він не підійшов донці за розміром, в порядку частини 3 статті 9 ЗУ «Про захист прав споживачів». Надав чек та товар. На прохання продавця надати на для сканування паспорт, повідомив, що готовий зазначені паспортні дані в заяві, але робити скан копію не дозволяє, оскільки це не перебачено законодавством. Продавець відмовлялась повернути грошові кошти за товар та назвати своє прізвище та дані керівника, оскільки позивач відмовився надати свій паспорт для сканування його копії. Матеріалами справи підтверджено, що подавець відмовилась повернути грошові кошти, що призвело до звернення позивача до поліції та управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області. За заявою [PERSON] №7974 від 01.07.2019 року, його звернення зареєстроване в журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області за № 33294 від 01.07.2019 року. У ході розгляду даного звернення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не виявлено, а тому підстав для внесення викладених ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не встановлено. Разом із тим вказане звернення розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». 12.07.2019 працівниками Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області складено відповідну довідку. 02.07.2019 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області зі скаргою на дії відповідача (а.с.13). Згідно листа Головного Управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області від 05.09.2019 року вбачається, що посадовими особами управління захисту споживачів Головного управління 27.08.2019 року здійснено вихід на позапланову перевірку ФОП [PERSON] за місцем провадження господарської діяльності: [ADDRESS] . Проте позаплановий захід державного нагляду (контролю) не відбувся, оскільки суб`єкт господарювання [PERSON] . Створила перешкоду посадовим особам у проведенні перевірки, що не дало змоги з`ясувати питання заявлені [PERSON] у зверненні, про що складено відповідний акт. Крім цього даний факт зафіксовано представниками патрульної поліції УПП ДПП, які прибули за місцем провадження господарської діяльності ФОП [PERSON] , та складено заяву єдиного обліку заяв та звернень громадян від 27.08.2019 року № 43983. В межах повноважень Головним управлінням буде вирішуватись питання про притягнення ФОП [PERSON] до відповідальності відповідно до вимог пункту 8 статті 23 Закону України Про захист прав споживачів за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) за додержанням законодавсва про захист споживачів (а.с. 15). Згідно ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Відповідно до вимог пунктів 7, 8 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) від 14.06.2016 р. № 547, реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми. Якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги, перевищує 100 гривень, матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги), відомості про товар (послугу), суму виданих коштів, номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги). Отже, у разі повернення товару, вартість якого перевищує 100 грн споживач має надати продавцю документ, який посвідчує його особу. Персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (згідно частини 1 статті 11 Закону України Про інформацію). Паспорт це документ у якому є відомості про особу, за допомогою яких вона може бути ідентифікована. Згідно з ст. 11 Закону України Про інформацію не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Частина цих даних міститься в паспорті громадянина України. Окрім того, згідно Закону України Про обробку персональних даних дані про особу не можуть бути оброблені без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Закон України "Про захист персональних даних"\~визначає персональними даними відомості про фізичну особу, яка ідентифікована, забороняючи при цьому обробку даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією. Тож, ніхто не має права обробляти персональні дані особи, без отримання згоди від особи. Обробка персональних даних фізичної особи без її згоди порушує статтю 11 Закону України "Про інформацію", статтю 6 Закону України "Про захист персональних даних" та статтю 32 Конституції України. Позивач виконав вимоги закону, погодившись зазначити паспортні дані у заяві про повернення коштів, але відмовившись надати копію паспорту, що зумовило відмову продавця повернути грошові кошти сплачені за товар. Дії відповідача суперечать вимогам закону та порушують права позивача, тому вони підлягають судовому захисту. Основним документом, підтверджуючим відносини між споживачем та виконавцем (продавцем), є договір. Договором є усна або письмова угода про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюється купівля - продаж, роботи та послуги. Письмова угода може оформлятися квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, путівкою, талоном або іншими документами. Під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу. Наявність у споживача підтверджуючого документу про придбання товару (послуги) є підставою для врегулювання спірних питань з продавцем (виконавцем) у правових рамках. Таким документом у даному випадку є чек від 30.06.2019, де зазначена інформація про виконавця (продавця): Склад взуття, проте без зазначення адреси (а.с. 14). У відповідності з статтею 707 ЦК України, покупець має право протягом чотирнадцяти днів не рахуючи дня купівлі непродовольчого товару належної якості, якщо триваліший строк не оголошений продавцем, обміняти його у місці купівлі або інших місцях, оголошених продавцем, на аналогічний товар інших розміру, форми, габариту, фасону, комплектації тощо. У разі виявлення різниці в ціні покупець проводить необхідний перерахунок з продавцем. Відповідно до вимог ст. 12, ст. 81 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною 1 статті 509\~ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.\~525\~-\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Забороняється одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов. У ст.\~599\~ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог п.2 ст. 15 Закону України „Про захист прав споживачів", якщо під час виконання робіт або надання послуг стане очевидним, що їх не буде виконано згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний термін для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений термін - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Таким чином, суд вважає за необхідне розірвати договір купівлі-продажу взуття укладений 30.06.2019 між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] та стягнути з відповідача сплачені за взуття кошти в розмірі 336 грн. Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.\~22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так, позивач зазначив, що незаконними діями відповідача йому була завдана моральна шкода у зв`язку з душевними переживаннями через те, що він не може отримати свої гроші назад, відсутність товару відобразилась на душевному хвилюванні. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 3 300 грн. Відповідно до ч. 2 ст.\~23\~ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як визначено ч. 1 ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, яких позивач зазнав внаслідок порушення його прав. Виходячи з викладеного вище, оцінюючи матеріали справи, зусилля, які витрачені позивач для поновлення своїх прав, а також вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача у відшкодування моральної шкоди на користь позивача 1000 грн. Таким чином, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, а саме розірвати Договір купівлі-продажу взуття укладений 30 червня 2019 року між [PERSON] \~ та\~фізичною особою-підприємцем\~ [PERSON] ,\~стягнути з\~відповідача на\~користь [PERSON] сплачені за взуття кошти в розмірі 336 грн. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Відповідно до ч. 3 ст.\~22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1\~481,60 грн. судового збору. На підставі ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 629 ЦК України,

Outcome: partial