Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати факт невиконання ПАТ «Укргазпромбанк» зобов'язань за договором банківського вкладу (депозиту) «Прибуткова осінь» №F-USD-1917/14 від 29.10.2014 р. з ПАТ «Укргазпромбанк» станом на момент вирішення справи; визнати [PERSON] та асоційованих осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є власниками істотної участі у банку в розмірі 66,4136%, винними у віднесені ПАТ«Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних та у тому, що було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк»; визнати за ним право на відшкодування збитків, зокрема залишку коштів за договором банківського вкладу в сумі 101437,22 грн., які відповідно до ст. 611 ЦК України підлягають стягненню з власників істотної участі [PERSON] та асоційованих осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є власниками істотної участі у банку в розмірі 66,4136% за порушення ПАТ «Укргазпромбанк» зобов'язань за договором банківського вкладу (депозиту) «Прибуткова осінь» №F-USD-1917/14 від 29.10.2014р. та право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди за рахунок власників істотної участі в ПАТ«Укргазпромбанк». Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.10.2014р. між [PERSON] та ПАТ «Укргазпромбанк» укладено договір банківського вкладу «Прибуткова осінь» №F-USD-1917/14, згідно якого було внесено грошові кошти в сумі 12500,00 доларів США на строковий депозитний рахунок в іноземній валюті з терміном повернення до 03.11.2015 р. зі сплатою 11% річних. Згідно ч. 2 ст.1060 ЦК України та п. 4.2.4. договору передбачено, що вкладник має право достроково вимагати повернення вкладу. 20.02.2015 р. [PERSON] звернувся до ПАТ «Укргазпромбанк» з відповідною заявою про дострокове повернення усієї суми вкладу і відсотків, які були нараховані. Проте ПАТ «Укргазпромбанк» відмовив [PERSON] у поверненні коштів у наданій відповіді від 01.04.2015 року. ПАТ «Укргазпромбанк» з вини керівників та власників істотної участі свого зобов'язання за договором і законом не виконав, що відповідно до ст. 610 ЦК України є порушення зобов'язання. Власниками істотної участі ПАТ «Укргазпромбанк» всупереч вимогам ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не вжито своєчасних заходів для запобігання настанню неплатоспроможності банку. За таких обставин [PERSON], якому належало 24,5167% акцій банку, та асоційовані особи - члени його родини: син [PERSON] (24,0973%), дочка [PERSON] (9,9267%) і зять [PERSON] (7,8729%), які є власниками істотної участі у банку у розмірі 66,4136%, несуть солідарний обов'язок перед вкладником [PERSON] за зобов'язаннями ПАТ «Укргазпромбанк» у розмірі 12500 доларів США та нараховані відсотки за вирахуванням 200 000,00 грн. компенсації виплаченої ФГВФО - у розмірі 101437 грн. 22 коп. Позивач зазначає, що йому також завдана моральна шкода, яку оцінює в розмірі 30% від розміру матеріальних збитків, які відповідно до ст.611 ЦК України підлягають стягненню з власників істотної участі в сумі 30 000,00 грн. За клопотанням представника позивача [PERSON] ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2017 року були витребувані від Національного банку України письмові докази (а.с. 90-91). В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву у якій просить розглядати справу за його та позивача відсутності, у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та участі відповідачів, просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подав до суду письмові заперечення проти позовної заяви у яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку. Наявність всієї складової цивільно-правової відповідальності відповідачів не встановлена та відповідні докази у матеріалах справи відсутні. Відтак, права позивача не порушені, оскільки вимоги як кредитора банку в сумі неповернутих коштів будуть задовольнятися в порядку, встановленому ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тобто в порядку встановленому спеціальним законом (а.с.74-78). Представник відповідача ПАТ «Укргазпромбанк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено, відзив на позов не надано. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.10.2014 р. між ПАТ «Укргазпромбанк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Прибуткова осінь» №F-USD-1917/14, за умовами якого позивач вносить грошові кошти на вкладний рахунок в сумі 12500,00 доларів США зі сплатою 11,00% річних строком до 03.11.2015 року (а.с.5). Позивач, серед іншого, просить визнати факт невиконання ПАТ «Укргазпромбанк» зобов'язань за вищевказаним договором банківського вкладу «Прибуткова осінь» від 29.10.2014 р. станом на момент вирішення справи і визнати за ним право на відшкодування залишку коштів за договором банківського вкладу в сумі 101437,22 грн., як збитку, відповідно до ст. 611 ЦК України, що підлягає стягненню з власників істотної участі банку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та визнати право на відшкодування за рахунок останніх матеріальної і моральної шкоди. При цьому на підтвердження доводів щодо розміру внесених грошових коштів на вкладний рахунок, у тому числі наявного вкладу на час звернення до суду з даним позовом [PERSON] жодних доказів суду не надано. У позовній заяві позивач зазначає, що Фондом гарантування вкладів йому були виплачені кошти у розмірі 200 000 грн., проте заявлений позивачем розмір збитків, як залишок коштів за договором банківського вкладу в сумі 101437,22 грн. не підтверджено. При цьому суд також враховує наступні обставини. Постановою Правління Національного банку України № 217 від 07 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 103, 103 зв.). На підставі вищевказаної постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 07.04.2015 р. № 70 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "УКРГАЗПРОМБАНК", згідно з яким з 08.04.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "УКРГАЗПРОМБАНК" Ожга Євгенія Вікторовича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "УКРГАЗПРОМБАНК" було запроваджено строком на три місяці з 08.04.2015 р. по 07.07.2015 р. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.07.2015 року № 128 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укргазпромбанк» до 07 серпня 2015 року. Відповідно до постанови Правління НБУ від 14.09.2015 року № 602 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 вересня 2015 року № 168 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк» та призначення повноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк» з 15 вересня 2015 р. до 14 вересня 2017 року. У подальшому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк» на один рік до 14 вересня 2018 року включно. Згідно п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Зокрема, згідно п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку). Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси. З 15 вересня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру виведення ПАТ «Укргазпромбанк» з ринку. Процедура задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку передбачена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отже, введення у банку тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За таких обставин, повернення грошових коштів [PERSON] повинно бути проведено відповідно до ст. ст. 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тобто лише після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу майна банку та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, визначеної ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», можна встановити розмір вимог кредиторів, що не покривається наявними активами банку, тобто конкретний розмір завданих кредиторам збитків. Позивачем з інтернет сайту надані відомості щодо учасників у структурі власності ПАТ «Укргазпромбанк», відповідно яких серед інших 14 осіб власниками істотної участі у банку є [PERSON] - у розмірі 24,5167% акцій банку, [PERSON] - 24,0973%, [PERSON] - 9,9267% та [PERSON] - 7,8729% (а.с. 40-42). Нормою ст. 611 ЦК України, на яку посилається позивач, визначені правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов'язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов'язання. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. На підтвердження вимог позивач посилається на постанову Правління НБУ від 07.04.2015 року № 217 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних» та прес-реліз Національного банку України від 14.09.2015 року у якому зазначено про те, що НБУ відсторонив [PERSON] з посади члена наглядової ради ПАТ «Укргазпромбанк»; на момент віднесення банку до категорії неплатоспроможних у зв'язку зі здійсненням ризикової діяльності, а саме на 07.04.2015 року, власниками істотної участі були [PERSON] (24,5167 % акцій банку) та [PERSON] (24,0973 % акцій банку), які були власниками істотної участі також станом на 01.01.2014 року та 01.01.2015 року, їх ділова репутація була визнана такою, що не відповідає вимогам Національного банку (не є бездоганною) (а.с. 45). Проте суд вважає, що вказані докази не є достатніми, належними та переконливими для підтвердження вини відповідачів як такі, що мають значення для вирішення справи щодо доведеності вини [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в доведенні ПАТ «Укргазпромбанк» до стійкої фінансової неспроможності. За нормою ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Учасники банку відповідають за зобов'язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Власники істотної участі зобов'язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку. Пов'язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність. Пов'язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов'язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов'язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду. Матеріали справи не містять даних щодо того, які саме винні дії відповідачів призвели до визнання банку неплатоспроможним. Між позивачем та ПАТ «Укгазпромбанк» виникли договірні відносин, тому повернення суми вкладу, у разі наявності такого, має відбуватись у межах процедури ліквідації банку, у зв'язку з чим доводи позивача стосовно того, що залишок коштів за банківським вкладом слід розглядати як майнову шкоду та завдані збитки в позадоговірних відносинах між сторонами є безпідставними. Передбачене ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку. Таким чином, вимагаючи визнання права на відшкодування шкоди з власників істотної участі банку потрібно насамперед довести факт заподіяння позивачу шкоди заподіювачами такої шкоди, розмір зазначеної шкоди, докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань власниками істотної участі та заподіяною шкодою. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як власниками істотної участі у ПАТ «Укргазпромбанк», в наслідок порушення Закону України «Про банки і банківську діяльність», йому завдано майнової шкоди, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивач був звільнений при поданні позовної заяви від сплати судового збору.

Outcome: dismissed