Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач ПАТ "Укртелеком" звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8514,04 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на балансі Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» обліковується 16-квартирний житловий будинок [ADDRESS] . Утриманням даного будинку займається ПАТ «Укртелеком». Безпосередніми споживачами комунальних послуг, які забезпечує позивач є мешканці житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідач проживає у вказаному будинку в квартирі №11 . 01.01.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про відшкодування вартості понесених витрат по сплаті житлово-експлуатаційній та теплопостачальній організаціям за комунальні послуги та послуги з централізованого опалення № 149-03-03 . Відповідач в порушення вимог Договору не здійснює оплату на відшкодування витрат на утримання будинку в якому проживає, у зв`язку з чим за вказаний період утворився борг, який згідно розрахунку становить 8514,04 грн. 06.05.2019 року в судовому засіданні представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити ПАТ «Укртелеком» у задоволенні позову до відповідача про стягнення боргу у повному обсязі. Зазначає, що між позивачем та відповідачем у 2015 року було укладено договір про відшкодування витрат за надані комунальні послуги ПАТ "Укртелеком". Дія цього договору закінчилася в 2015 році, про що вказано в розділі 5 цього договору та додаткової угоди №1 до договору. У порушення ст., ст. 206, 208, 626, 628, 638, 641, 642 ЦК України, ст., ст. 19, 20, 21, 26, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ПАТ «Укртелеком» з пропозицією щодо укладення договору про відшкодування вартості понесених витрат по сплаті житлово-експлуатаційній та теплопостачальній організаціям за комунальні послуги та послуги з централізованого опалення на новий строк до відповідача не зверталось, умов договору не пропонувало та відповіді не вимагало, з огляду на що підстави вважати наявними договірні відносини між сторонами відсутні. Так само відсутні і підстави для збільшення в односторонньому порядку вартості комунальних послуг, яка підлягає відшкодуванню позивачеві. У п. 3.6 договору про відшкодування вартості понесених витрат по сплаті житлово- експлуатаційній та теплопостачальній організаціям за комунальні послуги та послуги з централізованого опалення №149-03-03 від 01.01.2015р. передбачена можливість ПАТ «Укртелеком» в односторонньому порядку змінювати вартість комунальних послуг, яка підлягає відшкодуванню на підставі зазначеного договору. Проте, по-перше, таке право позивача тим самим п. 3.6 договору поставлене у залежність від зміни цін та тарифів на комунальні послуги та послуги з централізованого опалення самими надавачами цих послуг, щор підтверджується виставленими рахунками житлово-експлуатаційної та газопостачальної організацій чи платіжним дорученням з відміткою банку про внесення коштів у більшому розмірі або іншими доказами, що підтверджують внесення плати в іншому розмірі. Крім того, за умовами п. 3.5 договору ПАТ «Укртелеком» до виставленого ним рахунку зобов`язане надати докази сплати вартості понесених витрат на комунальні послуги та послуги з централізованого опалення. По-друге, дія договору №149-03-03 від 01.01.2015р. припинилась 01 чісня 2016 року, що взагалі унеможливлює застосування до спірних правовідносин його положень. [PERSON] щомісячно сплачує на користь позивача обґрунтовану суму в якості відшкодування фактично понесених останнім витрат на утримання будинку та оплату інших комунальних послуг, що не заперечується ПАТ «Укртелеком» та підтверджується доданою до відзиву копією квитанції №16 від 22.01.2019 року. 17 травня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що 01.01.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №149-03-03 про відшкодування вартості понесених витрат по сплаті житлово-експлуатаційній та теплопостачальній організаціям за комунальні послуги та послуги з централізованого опалення, зі строком дії з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року. Відповідач не заперечує, що після 31 грудня 2015 року продовжує фактично отримувати комунальні послуги. Позивач зі своєї сторони продовжує забезпечувати житловий будинок комунальними послугами, а відповідач їх оплачувати, що підтверджується, зокрема, виписками по банківському рахунку позивача про надходження грошових коштів в рахунок відшкодування вартості комунальних послуг, якими користувався відповідач за період січень-жовтень 2017 року та за період листопад 2017 - грудень 2018рр.. Позивач не є безпосереднім надавачем комунальних послуг, взаємовідносини між позивачем та мешканцями будинку, в тому числі і відповідачем, ґрунтуються на договорі про відшкодування понесених витрат зі сплати вартості комунальних послуг. Відповідач користується комунальними послугами, тому повинен оплачувати їх вартість. Крім того відповідач не звертався у встановленому законом порядку з заявою про відключення від комунальних послуг та продовжує отримувати і користуватися ними. Щодо одностороннього збільшення вартості зазначає, що відповідно до умов договору, п.3.6 передбачає зміну вартості послуг у зв`язку з зміною тарифів на комунальні послуги. Для розрахунку суми відшкодування витрат на опалення житлового будинку прийнято розрахункову вартість 1 м2 опалювальної площі у розмірі 32,9 грн. При цьому така вартість є меншою ніж установлені тарифи, зокрема рішенням сесії Олександрійської міської ради від 27.10.2017 №682 на послуги з централізованого опалення встановлений плановий тариф 37,40 грн./м2, рішенням від 08.02.2018 №86 встановлений тариф 37,79 грн./м2, рішенням від 14.06.2018 №390 встановлений тариф 38,31 грн./м2, рішенням від 06.12.2018 №754 встановлений тариф 45,12 грн./м2. Твердження відповідача, що мешканці будинку не можуть оформити житлову субсидію знаходиться поза межами компетенції позивача та вирішується відповідними державними органами. 16.12.2019 року від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що оскільки позивач не є виконавцем житлово-комунальних послуг, спірні правовідносини між позивачем та відповідачем не врегульовані конкретними нормами закону, відповідно, до них мають бути застосовані норми закону, які регламентує подібні відносини. Фактично позивач здійснює самостійне забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, що подібне до внормованого положення ст. 22 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку». Розмір витрат, які заявляються позивачем до відшкодування, не перевищує найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання, зокрема і в частині витрат на опалення будинку та вивезення (переміщення) рідких нечистот. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому вважає, що вимоги про стягнення з відповідача заявлених до відшкодування сум є обґрунтованими. Також, відповідач, який заявляє про відсутність у нього обов`язку оплачувати комунальні послуги, у зв`язку з відсутністю договору, не відмовився отримувати комунальні послуги від мереж позивача, натомість фактично користується опаленням, водопостачанням та водовідведенням, освітлення місць загального користування при цьому не відшкодовує їх вартість в повному обсязі. Даних, які вказували б про відсутність надання відповідачу послуг та/або їх надання іншою особою ніж позивач суду не було надано. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, при фактичному користуванні комунальними послугами, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. На підтвердження обґрунтованості своєї позиції позивач надав суду відповідні докази щодо стягнення з відповідача заборгованості на відшкодування вартості спожитих комунальних послуг. Натомість відповідач докази відсутності користування комунальними послугами від об`єкту позивача не надав, як і не надав контр розрахунку щодо заявлених позивачем вимог. Представник позивача підтримав позов із зазначених у ньому та у письмових пояснень позивача підстав. Просить відшкодувати фактично понесені позивачем витрати на надання відповідачу комунальних послуг з опалення, водопостачання і водовідведення, вивезення нечистот і освітлення місць загального користування. Обов`язок відшкодування виник на підставі договору, строк дії якого хоч і закінчився, але позивач продовжував надавати відповідачу зазначені послуги, а відповідач продовжував ними користуватися і не відмовлявся від них. Представник зазначив, що усі наявні у позивача докази надані суду, інших доказів фактичного понесення витрат позивачем позивач надати не може. Відповідач не визнає позов. Строк дії договору завершився 31 грудня 2015 року. У 2016 році відповідачу та іншим мешканцям будинку було запропоновано до підписання новий договір, який вони підписали, однак позивач потім відмовився від підписання цього договору. У 2017 році відповідач отримав лист від 25.10.2017 року з повідомленням про збільшення вартості відшкодування послуг та зазначення про те, що цей лист є невід`ємною частиною договору, строк дії якого завершився у 31 грудня 2015 року. Однак відповідач не погодився з такими вимогами, оскільки додаткових угод до зазначеного договору не укладалось і позивачем не було надано обгрунтований розрахунок вартості і обсягу наданих послуг. Зокрема щодо опалення, воно забезпечується котельнею для виробничих приміщень і будинку відповідача одночасно, відсутнє належне обґрунтування яка саме частина теплової енергії використовується на опалення квартири. Опалення вмикається на місяць пізніше ніж у місті і припиняється на два тижні раніше, котли і теплотраси використовуються неефективно, безпідставно витрачають енергію. Опалення службових приміщень забирає непропорційно більшу частину енергії порівняно з житловим будинком через невжиття заходів щодо їх утеплення. Відповідач продовжує частково сплачувати за послуги відповідно до тих тих, які були з ним погоджені у додатку до договору від 2015 року. Водопостачання і водовідведення він оплачує виходячи із діючих тарифів водоканалу по місту, тому він її оплачує. З рахунком щодо вивозу нечистот не погоджується, оскільки позивачем не наданий розрахунок і докази фактичного понесення ними відповідних витрат. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві. Також він зазначив, що жодних актів Вержбицький не підписував, однак клопотання про проведення почеркознавчої експертизи заявлятися не буде. Наданий позивачем акт не вказує на наявність заборгованості, оскільки сплачених відповідачем сум на відшкодування витрат позивача є значно більшою, ніж сума боргу по цьому єдиному підписаному акту. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 43,8 кв.м. Згідно наданого позивачем "Обгрунтованого розрахунку [PERSON] перед ПАТ "Укртелеком" по договору №149-03-03 від 01.01.2015 року про відшкодування вартості понесених витрат по сплаті житлово-експлуатаційній та теплопостачальній організації за комунальні послуги та послуги з централізованого опалення" позивач нарахував відповідачу [PERSON] борг перед ПАТ «Укртелеком» за період з 01.11.2017 року по 31.12.2018 року у розмірі 8514,04 грн. У розрахунку зазначено, що борг нарахований за послуги опалення, освітлення місць загального користування, водопостачання і водовідведення, вивезення нечистот. Згідно договору №149-03-03 про відшкодування вартості понесених витрат по сплаті житлово-експлуатаційній та теплопостачальній організаціям за комунальні послуги та послуги з централізованого опалення від 01.01.2015 року, [PERSON] зобов`язався відшкодувати ПАТ «Укртелеком» в особі Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» понесені в рахунок сплати товариством за послуги житлово-експлуатаційній та теплопостачальній організаціям за комунальні послуги та послуги з централізованого опалення, квартири [ADDRESS] . Відповідно до п.3.5 зазначеного договору до рахунку, який виставляється [PERSON] ПАТ "Укртелеком" зобов`язаний надати докази сплати вартості понесених ним витрат по сплаті за комунальні послуги та послуги з централізованого опалення, яким є платіжне доручення з відміткою банку. Відповідно до п.3.6 зазначеного договору сума відшкодування може змінюватись в односторонньому порядку ПАТ "Укртелеком" в залежності від цін та тарифів н комунаьні послуги з централізованого опалення, які були змінені ПАТ "Укртелеком" організаціями, які здійснюють постачання цих послуг і межах дії договорів, зазначених в п 1.2 цього Договору, що підтверджується виставленими рахунками житлово-експлуатаційною та газопостачальною організацією чи платіжним дорученням з відміткою банку про внесення коштів у більшому розмірі або ж іншими доказами, що підтверджують внесення ПАТ "Укртелеком" плати в іншому розмірі. В такому випадку [PERSON] здійснює відшкодування витрат ПАТ "Укртелеком" по сплаті комунальних послуг та послуг з централізованого опалення в новому розмірі з наступного місяця за тим місяцем, в якому були здійснені нові розрахунки. Відповідно до умов його договору (п.5.1) строк його дії визначений з 1 січня по 31 травня 2015 року. Умови, за яких визначено продовження дії цього договору, у ньому не зазначені. Відповідно до додатку 1 до цього договору сторони узгодили "Зведений розрахунок", у якому зазначили тарифи, площу квартири і кількість мешканців, відповідно до яких буде нараховуватись відшкодування. 29 травня 2019 року сторони уклали додаткову угоду, якою продовжили строк дії зазначеного вище договору до 31 грудня 2015 року. Умови продовження строку дії цього договору додаткова угода не передбачає. У листі №03/03-20-96 від 25 жовтня 2017 року ПАТ "Укртелеком", посилаючись на умови п.3.6 зазначеного договору, повідомив [PERSON] про збільшення вартості комунальних послуг та просив забезпечити своєчасне відшкодування витрат відповідно до збільшених тарифів. Згідно довідки квартплата і комунальні послуги СЛДТМ №7 за листопад місяць 2017 року, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 1546,53 грн. Згідно довідки квартплата і комунальні послуги СЛДТМ №7 за грудень місяць 2017 року, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 1294,51 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг [ADDRESS] , 11 січень 2018 року, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 1520,65 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг [ADDRESS] , 11 лютий 2018 року, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 1538,09 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг в [ADDRESS] , березень 2018 року, [PERSON] нарахована позивачем загальна сума нарахувань комунальних послуг за місяць 1596,18 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг в [ADDRESS] , квітень 2018, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 99,56 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг в [ADDRESS] , травень 2018, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 141,77 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг в [ADDRESS] , червень 2018, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 56,51 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг в [ADDRESS] , липень 2018, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 50,92 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг в [ADDRESS] , серпень 2018, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 51,50 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг в [ADDRESS] , вересень 2018, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 52,17 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг в [ADDRESS] , жовтень 2018, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 52,88 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг в [ADDRESS] , листопад 2018, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 1008,45 грн. Згідно розрахунку відшкодування послуг в [ADDRESS] , грудень 2018, [PERSON] нараховано позивачем комунальних послуг за місяць 1493,40 грн. Зазначені вище розрахунки надані позивачем та не містять підписів уповноважених осіб, які їх складали. У зв`язку з цим, суд визнає ці довідки з розрахунками недопустимими доказами. Згідно рахунку №149/3-27 від 30 листопада 2017 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (листопад) 2017 року нараховано позивачем до сплати 1546,52 грн. Згідно рахунку №149/3-28 від 29 грудня 2017 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (грудень) 2017 року, перерахунок по теплопостачанню, нараховано до сплати 1294,51грн. Згідно рахунку №149/3-29 від 31 січня 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (січень) 2018 року нараховано позивачем до сплати 1520,65 грн. Згідно рахунку №149/3-30 від 28 лютого 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених послуг з опалення та інших комунальних послуг (лютий) 2018 року нараховано позивачем до сплати 1538,09 грн. Згідно рахунку №149/3-31 від 31 березня 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених послуг з опалення та інших комунальних послуг (березень) 2018 року нараховано позивачем до сплати 1596,18 грн. Згідно рахунку №149/3-32 від 30 квітня 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених послуг квітень 2018 року нараховано позивачем до сплати 99,56 грн. Згідно рахунку №149/3-33 від 31 травня 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених витрат травень 2018 року нараховано позивачем до сплати 141,77 грн. Згідно рахунку №149/3-34 від 30 червня 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених витрат червень 2018 року нараховано позивачем до сплати 56,51 грн. Згідно рахунку №149/3-35 від 31 липня 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених витрат липень 2018 року нараховано позивачем до сплати 50,92 грн. Згідно рахунку №149/3-36 від 31 серпня 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених витрат серпень 2018 року нараховано позивачем до сплати 51,50 грн. Згідно рахунку №149/3-37 від 30 вересня 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених витрат вересень 2018 року нараховано позивачем до сплати 52,16 грн. Згідно рахунку №149/3-38 від 31 жовтня 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених витрат жовтень 2018 року нараховано позивачем до сплати 52,88 грн. Згідно рахунку №149/3-39 від 30 листопада 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених витрат листопад 2018 року нараховано позивачем до сплати 1537,12 грн. Згідно рахунку №149/3-40 від 31 грудня 2018 року, [PERSON] за відшкодування вартості понесених витрат грудень 2018 р. нараховано позивачем до сплати 1493,40 грн. Згідно акту № 35М300/15-142/1-804 від 30 листопада 2017 року [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (листопад 2017 р.) з 01.11.2017 по 30.11.2017 року нараховано позивачем 1288,77 грн., ПДВ 257,75 грн., разом 1546,52 грн., з якими погодився [PERSON] , що підтверджується його підписом у цьому акті. У наданому позивачем акті №35М300/15-142/1-834 від 31 грудня 2017 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (грудень 2017 р.) з 01.12.2017 по 29.12.2017 року нараховано 1078,76 грн., ПДВ 215,75 грн., разом 1294,51 грн., з вартістю послуг [PERSON] не погодився. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту № 35М300/15-142/1-864 від 31 січня 2018 року [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (січень 2018 р.) з 01.01.2018 по 31.01.2018 року нараховано 1267,21 грн., ПДВ 253,44 грн., разом 1520,65 грн.. Цей акт не підписаний [PERSON] . У наданому позивачем акті №35М300/15-142/1-894 від 28 лютого 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (лютий 2018 р.) з 01.02.2018 по 28.02.2018 року нараховано 1281,74 грн., ПДВ 256,35 грн., разом 1538,09 грн., з вартістю послуг [PERSON] не погодився. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту №35М300/15-142/1-925 від 31 березня 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (березень 2018 р.) з 01.03.2018 по 31.03.2018 року нараховано 1330,15 грн., ПДВ 266,03 грн., разом 1596,18 грн., з вартістю послуг [PERSON] не погодився. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту №35М300/15-142/1-956 від 30 квітня 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (квітень 2018 р.) з 01.04.2018 по 30.04.2018 року нараховано 82,97 грн., ПДВ 16,59 грн., разом 99,56 грн.. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту №35М300/15-142/1-977 від 31 травня 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (травень 2018 р.) з 01.05.2018 по 31.05.2018 року нараховано 118,14 грн., ПДВ 23,63 грн., разом 141,77 грн.. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту №35М300/18-142/1-995 від 30 червня 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (червень 2018 р.) з 01.06.2018 по 30.06.2018 року нараховано 47,09 грн., ПДВ 9,42 грн., разом 56,51 грн.. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту №35М300/18-142/1-1023 від 31 липня 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (липень 2018 р.) з 01.07.2018 по 31.07.2018 року нараховано 42,43 грн., ПДВ 8,49 грн., разом 50,92 грн.. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту №35М300/18-142/1-1051 від 31 серпня 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (серпень 2018 р.) з 01.08.2018 по 31.08.2018 року нараховано 42,92 грн., ПДВ 8,58 грн., разом 51,50 грн.. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту №35М300/18-142/1-1080 від 30 вересня 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (вересень 2018 р.) з 01.09.2018 по 30.09.2018 року нараховано 43,47 грн., ПДВ 8,69 грн., разом 52,16 грн.. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту №35М300/18-142/1-1132 від 31 жовтня 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (жовтень 2018 р.) з 01.10.2018 по 31.10.2018 року нараховано 44,07 грн., ПДВ 8,81 грн., разом 52,88 грн.. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту №35М300/18-142/1-1167 від 30 листопада 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (листопад 2018 р.) з 01.11.2018 по 30.11.2018 року нараховано 1280,93 грн., ПДВ 256,19 грн., разом 1537,12 грн.. Цей акт не підписаний [PERSON] . Згідно акту №35М300/18-142/1-1213 від 31 грудня 2018 року зазначено, що [PERSON] надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди), в рахунок відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (грудень 2018 р.) з 01.12.2018 по 31.12.2018 року нараховано 1244,50грн., ПДВ 248,90 грн., разом 1493,40 грн.. Цей акт не підписаний [PERSON] .. Відповідно до виписок по рахунку Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» №[NUMBER] за 28.12.2018р., 26.11.2018р., 19.10.2018р., 21.09.2018р., 13.08.2018р., 27.07.2018р., 22.06.2018р., 23.05.2018р., 20.04.2018р., 29.03.2018р., 15.03.2018р., 06.02.2018р., 31.10.2017р., 10.10.2017р., 14.08.2017р., 21.06.2017р., 22.05.2017р., 27.04.2017р., 28.03.2017р., 07.02.2017р., 27.01.2017р., зазначаються відшкодування вартості понесених послуг з опалення та інших комунальних послуг. Листом від 08.12.2014 року голова домового комітету звернувся до директора ПАТ «Укртелеком» та в.о. начальника регіонального центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі №3 з проханням вирішити питання, щодо опалення [ADDRESS] . Листом №1256-80С331-80С300 від 13.03.2015 року ПАТ «Укртелеком» повідомило мешканців будинку [ADDRESS] , що здійснюються підготовчі роботи з передачі об`єктів державного житлового фонду на баланс органів місцевого самоврядування. 08.12.2014 року, 21.10.2015 року, 03.11.2016 року, 29.03.2017 року, 12.01.2017 року, 12.06.2017 року, 15.08.2017 року, 02.11.2017 року, 14.12.2017 року, 12.01.2018 року, 09.02.2018 року, 10.05.2018 року, 16.07.2018 року, 24.09.2018 року, мешканці будинку [ADDRESS] , звернулись з листом до ПАТ «Укртелеком», в якому просять вирішити питання, щодо постачання теплової енергії та газу і вирішення питання про передачу даного будинку до комунальної власності, вирішення питання про житлову субсидію, про оформлення договорів на житлово-комунальні послуги. Листом №03/03-20-88 від 05.12.2016 року ПАТ «Укртелеком» повідомило, що опалення в даному житловому будинку було підключено і на даний час постачається в повному обсязі, також повідомило, що здійснюються підготовчі роботи з передачі об`єктів державного житлового фонду на баланс органів місцевого самоврядування. Листом від 20.04.2017 року, 14.02.2018 року, 28.12.2017 року, 22.02.2018 року, ПАТ «Укртелеком» мешканців будинку [ADDRESS] повідомлено, що підприємство діє в межах закону, виконуються всі необхідні умови для передання будинку до комунальної власності, вирішується питання, щодо надання житлових субсидій. Листом №3003-вих-80D731-80D913 від 27.11.2017 року ПАТ «Укртелеком» мешканців будинку [ADDRESS] повідомлено, що підприємство діє відповідно до закону, в них склався триваючий характер договірних відносин, вартість послуг збільшено згідно закону, листами від 25.10.2017 мешканців будинку було повідомлено про зміну вартості комунальних послуг. Відповідно до протоколу загальних зборів мешканців будинку [ADDRESS] від 15.09.2018 року, було вирішено звернутись до ПАТ «Укртелеком» з проханням встановити на опалювальний період 2018-2019 року договірну ціну за опалювання в розмірі не вище 650грн. за квартиру площею 44м2 (15грн. за м2). Листом №03/03-20-146 від 11.10.2018 року ПАТ «Укртелеком» мешканців будинку [ADDRESS] , що підстав для перегляду розміру відшкодування витрат на опалення квартир в житловому будинку в бік їх зменшення відсутні. Підприємство діє в межах закону, виконуються всі необхідні умови для передання будинку до комунальної власності, вирішується питання, щодо надання житлових субсидій. Листом №03/03-20-137 від 28.05.2019 року ПАТ «Укртелеком» повідомило мешканців будинку [ADDRESS] , що здійснюються підготовчі роботи з передачі об`єктів державного житлового фонду на баланс органів місцевого самоврядування. Листом №03/03-20-205 від 21.08.2019 року ПАТ «Укртелеком» повідомило [PERSON] , що заборгованість мешканців будинку [ADDRESS] , перед ПАТ «Укртелеком» за спожиті ними комунальні послуги станом на 1 серпня 2019 року становить 128 566,21грн.. Безпосередньо борг [PERSON] складає 11902,21грн., що підтверджується розрахунком доданим до листа. Даний лист направлений [PERSON] цінним листом 21.08.2017 року за №2500667665795. Згідно розрахунку вартості понесених витрат, що підлягають відшкодуванню по договору №149-03-03 від 01.01.2015р. за період з 30.11.2017р. по 31.12.2018р., загальна заборгованість по квартирі [ADDRESS] складає 8514,04грн.. Також позивач надав суду "розрахунок понесених витрат по постачанню природного газу для опалення приміщень, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , за опалювальний період 2016-2017. У цьому розрахунку зазначено, що площа житлового будинку 400м2, що становить 34,6% від загальної площі, площа виробничих приміщень, які опалюються 755,6 м2, що становить 65,4% від загальної площі, витрати на постачання природного газу становлять 190262,31 грн, з них "% житлового будинку 34,6%" становить 65830,76, опалювальний період 5 міс, вартість 1 м2 - 32,9 грн без ПДВ. Також у додатку до розрахунку вказано вартість постачання природного газу помісячно з листопада 2016 року по березень 2017 року. Ці розрахунки складені економістом відділу фінансово-економічного аналізу та контролю ДФ ПАТ "Укртелеком" Г . С . Копаєвою та інженером з експлуатації інженерних систем Л .В . Дудник . Суд вважає цей розрахунок таким, що не є належним і достатнім доказом фактичного понесення позивачем ПАТ "Укртелеком" як балансоутримувачем витрат на опалення квартири відповідача. Цей документ складений працівником позивача і не підтверджує ні сам по собі, ні у сукупності з іншими наланими суду доказами факт сплати позивачем за послуги, які були надані ним як балансоутримувачем на користь відповідача та не підтверджує, яка саме вартість фактично понесених витрат відноситься до тих, що була витрачена саме на опалення квартири відповідача. Також позивач надав суду акти приймання-передачі природного газу, складені ДП "Центргаз" та ПАТ "Укртелеком" від 30 листопада 2016 року, 31 грудня 2-16 року, 31 січня 2017 року. Ці документи підтверджують отримання ПАТ "Укртелеком" природного газу та його вартість, однак не підтверджують фактичну оплату цього газу. Також ці акти ні самі по собі, ні у сукупності з іншими належними позивачем доказами не є достатнім підтвердженням суми витрат, які поніс позивач на опалення саме квартири відповідача. Також позивач надав суду акти приймання-передачі природного газу від 28 лютого і 31 березня 2017 року, складені НАК "Нафтогаз" та ПАТ "Укртелеком", однак підписані лише ПАТ "Укртелеком". Оскільки ці акти підписані лише однією стороною, суд визнає їх неналежними доказами. Також суд визнає неналежними доказами надані позивачем копії рішень виконавчого комітету Олександрійської міської ради про встановлення тарифів для КП "Теплокомуненерго", оскільки ці рішення не розповсюджуються ні на ПАТ "Укртелеком", ні на відповідача [PERSON] , оскільки вони не є споживачами послуг КП "Теплокомуненерго". ПАТ "Укртелеком" не є також постачальником послуг з теплопостачання. Відповідно до договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 21 жовтня 2015 року Обласне комунальне виробниче підприємство "Дніпро-Кіровоград" (виконавець) надає ПАТ "Укртелеком" (споживач) послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення. Також суду надані додаптко до цього договору, відповідно до яких встановлена схема прокладання трубопроводу питного водопостачання за адресою [ADDRESS] . та встановлено ліміти відпустку та інші умови надання послуг водопостачання. Суду надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ 3307, реєстраційний номер [NUMBER] , власник ПАТ "Укртелеком". Це йдоказ є неналежним, оскільки ні сам по собі, ні в сукупності з іншими наданими позивачем доказами не підтверджує фактичні витрати позивача як балансоутримувача на утримання будинку, у якому проживає відповідач. Також позивачем наданий "розрахунок понесених витрат по споживанню холодної води та водовідведенню мешканцями [ADDRESS] ", який складений 24 жовтня 2017 року економістом відділу фінансово-економічного аналізу та контролю ДФ ПАТ "Укртелеком" Г.С. Копаєвою та спеціалістом із супроводу договорів ВПБ І,О. Алтушовою . Суд дійшов висновку про те, що цей доказ є неналежним. Він ні сам по собі, ні у сукупності з іншими наданими позивачем доказами не підтверджує фактичне отримання відповідачем за рахунок позивача послуг водопостачання та водовідведення у зазначеному у розрахунку розмірі. Відповідач не визнає, що отримав ці послуги у зазначеному позивачем обсязі. Інших доказів того, що позивач поніс фактичні витрати, зокрема розрахувався з постачальником за ці послуги і цей розрахунок стосується саме послуг, якими фактично скористався відповідач, суду не надано. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача станом на 31.07.2019 року, підписаного начальником ВПБ КФ ПАТ "Укртелеком" К.В. Кальченко, позивач нарахував відповідачу заборгованість у розмірі 11902,21 грн, зазначено, що [PERSON] , сплатив у період з листопада 2017 року по липень 2019 року 3384 грн. Також позивачем надані "розшифровка нарахувань" ПАТ "Укртелеком" за електроенергію за період з листопада 2017 року по січень 2019 року, у якому відображено у графі "назва" рядок 54 "загальнобудинкові потреби". Суд вважає, що ці "розшифоровки" є недостатніми для підтвердження фактичних витрат позивача ПАТ "Укртелеком" на освітлення будинку, у якому проживає відповідач, відповідач не згоден з позовними вимогами, а надані позивачем докази не підтверджують ні витрат позивача як балансоутримувача на утримання будинку, ні частки цих витрат, які були використані для фактичного надання послуг з освітлення, якими скористався відповідач. До спірних правовідносин застосовуються такі норми права. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». На час нарахування спірної заборгованості діяв ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" у редакції від 24.06.2004. Отже саме у цій редакції норми цього закону слід застосовувати до спірних правовідносин у справі. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст. 1 Зазначеного закону: - виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; - виробник - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; - балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. 24 зазначеного закону балансоутримувач має право: 1) здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; 2) визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; 3) укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; 4) приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів; 5) здійснювати господарську діяльність у порядку, визначеному законом; 6) звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. 2. Балансоутримувач зобов`язаний: 1) укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; 2) утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); 3) вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; 4) забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; 5) забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; 6) забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (зараз і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до статті 14 Закону «Про житлово-комунальніпослуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Порядок розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію та Порядок встановлення роздрібних цін на природний газ для населення затвердженіПостановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Згідно із пунктами 2, 3, 4 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг). Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, та нежитлового приміщення у житловому будинку. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-2535 цс 15. Відповідно до ч. 1,2 ст 205 ЦПК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи встановлені судом обставини зазначені вище норми права, суд дійшов таких висновків. Термін дії укладеного сторонами договору, який передбачає відшкодування вартості понесених балансоутримувачем витрат на утримання будинку витрат, завершився 31 грудня 2015 року та не був продовжений. Водночас, позивач як балансоутримувач продовжував, зокрема і у період з листопада 2017 року по березень 2019 року, забезпечувати утримання будинку [ADDRESS] . Цей будинок утримується ПАТ "Укртелеком" у комплексі із належними йому виробничими будівлями і приміщеннями. Системи опалення, водопостачання та водовідведення, освітлення місць загального користування є спільною як для житлового будинку, такі і для виробничих приміщень. Цю обставину у судовому засіданні визнали обидві сторони. Відповідач [PERSON] є власником, зареєстрований і проживає у квартирі №11 у зазначеному будинку, він у судовому засіданні визнав, що фактично користується послугами з опалення, водопостачання, вивезення нечистот, однак вважає необґрунтованим рахунки позивача на оплату цих послуг, тому здійснює оплату послуг у тій частині яку він визнає. Як вбачається з акту №35М300/15-142/1-804 від 30 листопада 2017 року (а.с.37) [PERSON] погодився з тим, що йому були надані позивачем Кіровоградською філією ПАТ "Укртелеком" послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (без оренди) відшкодування вартості понесених послуг, комунальні послуги (листопад 2017 року) вартістю 1288 грн. 77 коп.. В рахунок оплати вартості наданих послуг за листопад 2017 року відповідачем сплачено 231,00 грн.. (а.с. 179). Інші, зафіксовані у наданій позивачем виписці з банківського рахунку, оплати [PERSON] внесені ним за інші періоди і за іншими рахунками, які виставляв позивач. Враховуючи зазначені вище норми права та зазначений акт, що підтверджує наявність між сторонами врегульованих законом відносин з відшкодування споживачем балансоутримувачу вартості отриманих послуг та факт отримання [PERSON] цих послуг та їх вартість, суд дійшов висновку, що у цій частині позов підлягає задоволенню. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути вартість підтверджених зазначеними актами послуг за вирахуванням вже сплачених відповідачем за листопад 2017 року грошей, тобто у у розмірі 1057 грн 77 коп. Водночас зазначена у цьому акті сума ПДВ стягненню з відповідача не підлягає, оскільки він не є платником ПДВ відповідно до норм податкового законодавства. а ПАТ "Укртелеком" не є виробником чи постачальником комунальних послуг. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити з таких підстав. Позивач ПАТ Укртелеком" не надав належних доказів своїх фактично понесених витрат, які він здійснив на виконання свого обов`язку як балансоутримувача щодо утримання житлового будинку, квартирою у якому користується відповідач. Також позивач не надав суду обгрунтованого розрахунку, який би доводив яка саме частина з фактично понесених балансоутримувачем витрат на утримання належного йому майнового комплексу виробничих приміщень і житлового будинку припадає на квартиру відповідача. Представник позивача на запитання суду відповіла, що усі наявні у позивача докази вона вже подала і інших доказів у позивача немає. Суд відхиляє доводи позивача про те, що розмір нарахувань для відшкодування наданих послуг з утримання будинку слід визначити, виходячи із тарифів на опалення, водопостачання та водовідведення, які діють у м. Олександрія для споживачів Комунального підприємства "Теплокомуненерго" та ОКВП «Дніпро-Кіровоград». Відповідно до ч. 4, 5 ст.19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії, а виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до п.28 ч.1 ст.7 ЗУ "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягає господарська діяльність із централізованого водопостачання та централізоване водовідведення. Позивач ПАТ "Укртелеком" не надав суду доказів того, що він є суб`єктом господарювання, який відповідно до зазначених норм закону може бути виконавцем послуг централізованого водопостачання та водовідведення. Натомість позивачем надано докази того, що послуги з постачання та водовідведення надаються ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на підставі укладеного з ПАТ "Укртелеком" договору для усього комплексу виробничих приміщень і житлового будинку. У наданому позивачем розрахунку заборгованості зазначено, що розмір відшкодування за надання відповідачу послуг водопостачання визначений виходячи із показників лічильника і чинних тарифів ОКВП "Дніпро-Кіровоград". Однак відповідач не визнає нарахованих сум і позивач не надав жодних доказів обсягу води, яка була доставлена у квартиру відповідача [PERSON] , відсутні докази існування приладів обліку споживання відповідачем води та відсутні докази щодо показників цих приладів і відповідно обсягу спожитої відповідачем води. Представник позивача не не надала доказів того, що зазначений будинок приєднаний до централізованої каналізації та його мешканці фактично користується послугами централізованого водовідведення, а також не надала доказів розміру фактично понесених витрат на оплату послуг за відповідним договором. Позивач визнав, що будинок не під`єднаний до централізованої каналізації та стічні води зливаються у вигрібну яму. Однак позивач не надав належних і достатніх доказів на підтвердження своїх витрат на здійснення транспортування стічних вод належним йому асенізаторським атомобілем та не надав докази частки цих витрат балансоутримувача, яка припадає на фактично отримані відповідачем [PERSON] послуги з водопостачання та водовідведення. Таким чином суду не надано належних і достатніх доказів правомірності нарахувань відповідачу боргу за компенсацію вартості забезпечених балансоутримувачем послуги водопостачання і водовідведення. Також відсутні докази того, що зазначених будинок приєднаний до мережі центрального опалення. Тому застосування позивачем для розрахунку вартості опалення тарифів, затверджених в установленому законом порядку для споживачів КП "Теплокомуненерго" є безпідставним. Натомість у своїх поясненнях представник позивача зазначив що ПАТ "Укртелеком" здійснює опалення належних комплексу виробничих приміщень та зазначеного будинку за допомогою власної котельні, потоки енергоносія, який використовується для опалення житлового будинку і виробничих приміщень не розділені і окремо не обліковуються. Водночас, представник позивача не змогла надати доказів фактично понесених витрат на опалення житлового будинку і зокрема квартири відповідача, не змогла також надати обгрунтованого розрахунку долі фактично понесених витрат, які припадають на опаленням квартири відповідача. Посилання представника відповідача на те, що відповідачу виставляють рахунки на сплату відповідних послуг виходячи із пропорційного співвідношення всієї площі опалювальних виробничих і житлових приміщень та площі квартирі відповідача є голослівними. Наданих позивачем розрахунок частки витрат газу, що припадає на житловий будинок, виконаний економістом, який є працівником позивача, не підтверджує ні фактичних витрат балансоутримувача на опалення, ні частки цих витрат, які припадають на квартиру відповідача. Незважаючи на роз`яснення суду про необхідність надання відповідних доказів, позивач не надав суду ні доказів фактичного понесення витрат на утримання, зокрема і опалення будинку і квартири відповідача, ні обгрунтованого розрахунку долі фактично понесених балансоутримувачем витрат на утримання, які припадають на квартиру відповідача. Також позивач, незважаючи на роз`яснення суду, не надав належних і достатніх доказів розміру фактично понесених витрат на освітлення місць загального користування зазначеного вище будинку, а також на вивезення нечистот. Не надано також і обґрунтованого розрахунку долі витрат, що припадають на квартиру відповідача. Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості слід відмовити. Суд відхиляє посилання позивача на те, що [PERSON] є субспоживачем, оскільки ПАТ "Укртелеком" у термінології ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" не є постачальником, постачальником та виконавцем послуг, відповідні договори з відповідачем [PERSON] і постачальниками відповідних комунальних послуг, які б встановлювали статус [PERSON] як субспоживача, відсутні. Тому правовий статус [PERSON] у відносинах як з ПАТ "Укртелеком", так і з постачальниками ОКВП "Дніпро Кіровоград" і ПАТ "Кіровоградобленерго" не підпадає під законодавче визначення терміну субспоживач. Оскільки, термін дії договору, який передбачає відшкодування вартості понесених балансоутримувачем на утримання будинку витрат, завершився 31 грудня 2015 року та не був продовжений, позивач не є ні виробником, ні виконавцем, тобто не є суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є вироблення та/або створення, та/або надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами обсяг фактично наданих відповідачу комунальних послуг та їх вартість, а також не надано доказів фактичної оплати або інших доказів вартості понесених позивачем витрат по сплаті за комунальні послуги та послуги з централізованого опалення, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню лише в частині узгодженого сторонами на підставі акту №35М300/15-142/1-804 від 30 листопада 2017 року (а.с.37) розміру фактично наданих комунальних послуг, за вирахуванням сплачених відповідачем коштів та без необгрунтовано нарахованого позивачем ПДВ, тобто в розмірі 1057 грн. 77 коп. Судові витрати відповідно до ст. 142 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial