Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, державного реєстратора комунального підприємства «Вінницьке бюро технічної інвентаризації» Койчевої Марини Володимирівни, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., у якому просила суд визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства юстиції України прийняте у формі наказу від 19.04.2019 року №1422/17 «Про відмову в задоволенні скарги [PERSON] від 03.04.2019»; скасувати рішення державного реєстратора КП «ВМБТІ» Койчевої М.В. від 21.12.2016 року №33182328 в частині скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на 1/4 частку новоствореного житлового будинку; скасувати нотаріальну дію приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., якою посвідчено заяву №1157 від 21.12.2016 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.04.2019 року [PERSON] звернулася до Міністерства юстиції України із скаргою про часткове скасування рішення реєстратора, серія та номер 33182328, видавник Койчева М.В., дата та час державної реєстрації 21.12.2016 року, номер запису про право власності 18306944, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1133121205101) в частині виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про відомості як власника новоствореного майна та його забудовника [PERSON] на 1/4 частини будинку [ADDRESS] . За результатами розгляду скарги на підставі висновку Комісії Міністерства юстиції України прийнято рішення у формі наказу від 19.04.2019 №1422/7 «Про відмову у задоволенні скарги [PERSON] від 03.04.2019 без розгляду по суті», оскільки закінчився встановлений законом строк подачі скарги. 05.09.2019 року позивач повторно звернулася до Міністерства юстиції України із скаргою. Міністерство юстиції України, листом від 09.10.2019 року №36963/Д-16033/9.2.2. повідомило, що розгляд скарги [PERSON] вже відбувся 18.04.2019 року і остання має можливість оскаржити рішення Міністерства юстиції України у формі наказу у судовому порядку. Позивач не погоджується з таким рішенням, вважає його таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства з огляду на наступне. Позивач [PERSON] у позовній заяві вказувала, що нею було здійснено будівництво житлового будинку з підвалом загальною площею 418,1 кв.м., що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , яке було розпочато за згодою власника зазначеної земельної ділянки - її рідного брата [PERSON] 31.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарував житловий будинок з господарською будівлею загальною площею 78,4 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , в наступних частках: [PERSON] - 1/4 частина будинку, [PERSON] - 3/4 частини будинку. 26.12.2016 року вищезазначений житловий будинок загальною площею 78,4 кв.м. було знищено, відповідно про що було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером №33181922 державним реєстратором КП «ВМБТІ» Койчевою М.В. З огляду на вищевикладене вбачається, що право власності на будинок загальною площею 78,4 кв.м. було припинено, а тому у [PERSON] жодних прав з приводу володіння, користування та розпорядження вказаним будинком загальною площею 78,4 кв.м. не існувало. 17.06.2016 року [PERSON] видано довіреність на ім`я [PERSON] з повноваженнями бути її представником з будь-яких питань пов`язаних оформленням і отриманням документів на нерухоме майно, що розташоване за адресою [ADDRESS] , а також питань, пов`язаних з реєстрацією права власності на вищезазначене нерухоме майно, на ім`я позивача. 08.12.2016 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийнято рішення №2917, яким затверджено акт комісії про прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна від 02.12.2016 року (житловий будинок загальною площею 418,1 кв.м), забудовником яких є [PERSON] та [PERSON] 21.12.2016 року [PERSON] самостійно, в односторонньому порядку, без надання будь-якої письмової згоди зі сторони позивача, склала заяву про те, що у зв`язку із введенням будинку в експлуатацію, для реєстрації новоствореного житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] погоджуються з належними їм частками у новоствореному житловому будинку у такому ж співвідношенні, що визначені договором дарування від 31.03.2016 року, а саме: [PERSON] - 1/4 частина новоствореного будинку, [PERSON] - 3/4 частини новоствореного будинку. Справжність підпису [PERSON] на заяві посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. Проте вищезазначена заява є такою, що не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] не приймала участі у будівництві новоствореного житлового будинку, не надавала будь-яких коштів на будівництво зазначеного будинку, таке будівництво було здійснено виключно власними силами та за власні кошти позивача, а тому єдиним забудоваником новоствореного житлового будинку є позивач. Крім того, частки, визначені договором дарування від 31.03.2016 року, жодним чином не стосуються новоствореного житлового будинку, з огляду на припинення права власності на будинок загальною площею 78,4 кв.м., що був предметом договору дарування та значно більшу площу новоствореного житлового будинку, яка становить 418,1 кв.м. А тому вищезазначена заява є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи і на підставі такої заяви неправомірно вчиняти реєстраційні дії. 21.12.2016 року державним реєстратором КП «ВМБТІ» Койчевою М.В. зареєстровано право спільної часткової власності на новостворений житловий будинок, у співвідношенні часток [PERSON] - 1/4 частина будинку, [PERSON] - 3/4 частини будинку. Слід зауважити, що [PERSON] не приймала участі у оформленні документів на новостворений житловий будинок, всі дії з приводу реєстрації права власності на новостворений житловий будинок здійснювались [PERSON] самостійно. Також позивач повідомляє, що під час видачі довіреності на ім`я [PERSON] , вона уповноважувала останню здійснити реєстрацію права власності на новостворений будинок виключно на ім`я позивача, а тому у [PERSON] не було підстав вважати, що право власності на новостворений будинок може бути зареєстровано у формі спільної сумісної власності. Більше того, після вчинення спірного рішення державного реєстратора, позивач не отримувала жодних документів, з яких би позивач могла дізнатися про наявність 1/4 частки права власності на новостворений житловий будинок у [PERSON] . Позивач звернулася до Міністерства юстиції України із скаргою на дії державного реєстратора 03.04.2019, тобто у межах строків, передбачених законодавством. В свою чергу, Міністерство юстиції України не дослідило вищевикладені обставини справи і помилково прийшло до висновку про пропущення позивачем встановленого законом строку подачі скарги, чим порушило право [PERSON] на ефективний засіб правового захисту. Таким чином, Міністерство юстиції України, неправомірно відмовило у вдоволенні скарги [PERSON] від 03.04.2019 без розгляду по суті, практично позбавивши заявника можливості на ефективний правовий захист права власності. Так, рішення державного реєстратора КП «ВМБТІ» Койчевою М.В. від 21.12.2016 прийнято на підставі наступних документів: довідка, серія та номер: 7051, виданий 20.12.2016, видавник КП «ВМБІ»; акт комісії про прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, серія та номер б/н, виданий 02.12.2016, видавник: Затверджено рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.12.2016 №2917; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 14.09.2016, видавник: КП «ВМБТІ», витяг з рішення, серія та номер: 2917, виданий 18.12.2016, видавник: Виконавчий комітет Вінницької міської ради, заява, серія та номер: 1157, виданий 21.12.2016, видавник: Загороднюк О.C., приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу. Відповідно до пункту 41 Постанови Кабміну від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). На думку позивача державний реєстратор КП «ВМБТІ» Койчева М.В. повинна була перевірити наявність повноважень [PERSON] на складання заяви №1157 від 21.12.2016 та відповідність заяви фактичним обставинам справи. З огляду на зазначене, рішення державного реєстратора КП «ВМБТІ» Койчевої М.В. від 21.12.2016 №33182328 є незаконним та підлягає скасуванню в частині скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на 1/4 частку новоствореного житлового будинку. Крім того, 21.12.2016 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. посвідчено заяву №1157 від 21.12.2016, в якій викладено той факт, що заява складена від імені [PERSON] та [PERSON] , яка уповноважила [PERSON] діяти від її імені на підставі довіреності. Довіреність на ім`я [PERSON] видана з повноваженнями бути представником [PERSON] з будь-яких питань пов`язаних з оформленням та отриманням документів на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також питань, пов`язаних з реєстрацією права власності на зазначене нерухоме майно, на ім`я [PERSON] . Таким чином, у [PERSON] не було повноважень складати заяву про погодження визначення розміру часток у новоствореному житловому будинку від імені [PERSON] , а приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., всупереч вимогам законодавства, не перевірив повноваження [PERSON] на складення такої заяви від імені [PERSON] , і як наслідок, порушив право власності останньої. В подальшому, на підставі вищезазначеної заяви, було зареєстровано право власності на 1/4 новоствореного житлового будинку за [PERSON] , яка по факту не є забудовником зазначеного будинку та не має жодних прав з приводу володіння, користування та розпорядження новоствореним житловим будинком. Враховуючи ту обставину, що вищезазначені нотаріальні дії порушили право власності законного забудовника новоствореного житлового будинку - [PERSON] , запис у реєстрі №1157 щодо посвідчення заяви приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. підлягає скасуванню. Судом були вчинені наступні процесуальні дії. Цивільна справа за позовом [PERSON] до Міністерства юстиції України, державного реєстратора Комунального підприємства «Вінницьке бюро технічної інвентаризації» Койчевої Марини Володимирівни, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк Олени Степанівни про скасування рішення Міністерства юстиції України, скасування рішення державного реєстратора та нотаріальної дії надійшла з Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2019 року прийнято дану цивільну справу до провадження Вінницького міського суду Вінницької області та призначено підготовче судове засідання (а.с. 56). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2020 року продовжено строк підготовчого провадження по даній цивільній справі (а.с. 145). Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2020 року за клопотанням представника позивача - адвоката Вавшка В.С. замінено неналежного відповідача - державного реєстратора Комунального підприємства "Вінницьке бюро технічної інвентаризації" Койчеву Марину Володимирівну на належного відповідача - [PERSON] з урахуванням правової позиції, висловленої у постанові Великої палати Верховного Суду від 06.11.2019 року у справі №826/3051/18 про те, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також клопотання представника позивача - адвоката Вавшка В.С. про об`єднання в одне провадження цивільних справ №127/33861/19 і №757/59888/19 залишено без задоволення (а.с. 190-191). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020 року закрито провадження в частині позовних вимог [PERSON] до Міністерства юстиції України про визнання неправомірним та скасування рішення Міністерства юстиції України прийняте у формі наказу №1422/17 «Про відмову в задоволенні скарги [PERSON] від 03.04.2019» (а.с. 206, 210-211). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 209). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Вавшко В.С. позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив (а.с. 4-14, 153-154), просив позов задовольнити. Суду пояснив, що відповідач [PERSON] доводиться позивачці [PERSON] рідною племінницею. Відповідно до договору дарування земельної ділянки та житлового будинку від 31.03.2016 року, [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар від [PERSON] (рідний брат позивача) земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , а також житловий будинок загальною площею 78,4 кв.м. в наступних частках: [PERSON] - 1/4 частина, [PERSON] - 3/4 частини. В подальшому, даний житловий будинок загальною площею 78,4 кв.м. було зруйновано і позивачем за власні кошти побудовано новий житловий будинок загальною площею 418,1 кв.м. Так як позивач проживає і працює у м. Києві, тому вона не мала можливості особисто приїзджати у м. Вінницю з питань оформлення права власності на новий будинок на своє ім`я, тому оформила довіреність на [PERSON] для оформлення майна на позивача. Заява про розподіл часток, яка міститься на а.с. 35 є незаконною, оскільки фактично [PERSON] діяла в своїх інтересах, а не в інтересах [PERSON] , тому незаконно заволоділа часткою в новому житловому будинку. Крім того, зауважив, що державним реєстратором не перевірено документи та повноваження [PERSON] щодо повноважень складати заяву від імені [PERSON] і як наслідок, порушено право власності останньої. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена неодноразово належним чином. Відзив на позовну заяву, інші заяви та клопотання від відповідача до суду не надходили. Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. до судового засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 229). Також в матеріалах справи міститься відзив на позов (а.с. 69-71), відповідно до якого нотаріус вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки нотаріальне засвідчення справжності підпису [PERSON] на заяві не є посвідченням правочину, не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав, відсутній зв`язок між вчиненою нотаріальною дією і наслідками, які позивач вважає порушенням її права, а саме засвідчуючи справжність підпису особи на документі, нотаріус не несе відповідальності за його зміст. Підстави для скасування вчиненої нотаріальної дії, а саме засвідчення справжності підпису [PERSON] на заяві за місцем вимоги відсутні, оскільки було дотримано вимоги закону щодо вчинення зазначеної нотаріальної дії, а саме: встановлено особу підписанта у відповідності до ст. 43 Закону України «Про нотаріат»; згідно ст. 44 цього закону перевірено повноваження [PERSON] діяти від імені позивачки за довіреністю; згідно ст. 45 цього закону перевірено справжність підпису, заяву підписано нею особисто у її присутності. Крім того, своєю довіреністю позивачка надала [PERSON] найширші повноваження без будь-яких обмежень подавати від імені позивачки усі передбачені законодавством заяви та інші документи до відповідних установ та організацій, розписуватись за неї, отримувати будь-які документи, а також виконувати усі інші дії, пов`язані з довіреністю, тому вважає, що, розписуючись на заяві від імені позивачки, [PERSON] жодним чином не відступила від повноважень, які було надано довіреністю. Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Вавшка В.С. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, відповідно до договору дарування земельної ділянки, посвідченого 31.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. та зареєстрованого в реєстрі за №309, дарувальник [PERSON] подарував, а обдаровувані [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510100000:02:069:0229, розташовану за адресою: [ADDRESS] в наступних частках: [PERSON] - 1/4 частина земельної ділянки: [PERSON] - 3/4 частини земельної ділянки. На земельній ділянці розташований житловий будинок з господарською будівлею, загальною площею 78,4 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., адреса якого: [ADDRESS] (а.с. 37-38). Відповідно до договору дарування будинку, посвідченого 31.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. та зареєстрованого в реєстрі за №305, дарувальник [PERSON] подарував, а обдаровувані [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар житловий будинок з господарською будівлею, загальною площею 78,4 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., адреса якого: [ADDRESS] в наступних частках: [PERSON] - 1/4 частка, [PERSON] - 3/4 частки (а.с. 23-31). Згідно довіреності від 17.06.2016 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Забалуєвою Г.М. та зареєстрована в реєстрі за №286, [PERSON] на підставі усного договору цією довіреністю уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх компетентних органах та організаціях органах місцевого самоврядування, державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності галузевої залежності, в тому числі (але не виключно) у органах БТІ, в відповідних відділеннях Державної реєстраційної служби України, Державного земельного кадастру послуг, КП "Міське агентство з приватизації житла", Центрі надання адміністративних послуг; Головному територіальному управлінні юстиції у Вінницькій області та в усіх його управліннях та підрозділах, житлово-комунальних підприємствах газо-, водо-, електро,- теплопостачання, управліннях та відділах державної реєстрації органів місцевого самоврядування, управліннях архітектури, містобудування, Державній архітектурній будівельній інспекції України та її органах, з будь-яких питань пов`язаних з оформленнням та отриманням будь-яких документів, на нерухоме майно, а саме: будинок [ADDRESS] , а також з питань, пов`язаних з реєстрацією права власності на вищезазначене нерухоме майно, на ім`я [PERSON] . Для цього представнику надала право подавати від її імені усі передбачені законодавством заяви та інші документи до відповідних установ та організацій, розписуватись за неї, отримувати довідки, документи, витяги, свідоцтва, технічну документацію, документацію з землеустрою, в тому числі, але не виключно, Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав, інформації з державних реєстр у вигляді інформаційних довідок, Витяг з Державного земельного кадастру та іншої інформації, представляти її інтереси в усіх компетентних органах та організація сплачувати необхідні платежі, включаючи сплату послуг за оформлення документів, сплату мита, а також виконати усі інші дії, пов`язані з цією довіреністю. Довіреність видана без права передоручення строком на один рік та дійсна сімнадцятого червня дві тисячі сімнадцятого року (а.с. 36). Відповідно до акту комісії про прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, побудованих (переобладнаних, перепланованих з 6 серпня 1992 року без дозволу на виконання будівельних робіт в м. Вінниці) від 02.12.2016 року, комісія розглянула заяву [PERSON] та [PERSON] від 21.11.2016 р. та прийняли в експлуатацію житловий будинок літ. «К» з підвалом літ «п/К» загальною площею 418,1 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32-33). Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №2917 від 08.12.2016 року затверджено акти комісії про прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, забудовником яких є громадяни [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . Акт прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна від 02.12.2016 р. (житловий будинок з підвалом загальною площею 418,1м2) (а.с. 34). На а.с. 39-45 технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , 2016 року побудови, загальною площею 418,1 кв.м., житловою 84,7 кв.м., власниками зазначено [PERSON] - ј частки та [PERSON] - ѕ частки (а.с. 40-45). На а.с. 35 заява [PERSON] за місцем вимоги від 21.12.2016 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. (дослівно текст заяви): «Я, [PERSON] , що дію за себе та від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 17.06.2016 року Забалуєвою Г.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за р. №286, як співвласники житлового будинку з господарською будівлею за адресою: [ADDRESS] подій), номер 5 (п`ять) на підставі договору дарування будинку, посвідченого 31.03.2016 року Шевчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р. №305 в наступних частках: ј частка - [PERSON] , ѕ частки - [PERSON] , цією заявою заявляю, що під час реєстрації новоствореного об`єкту нерухомого майна в ДРРП у зв`язку із введенням в експлуатацію зведеного нами нового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за цією ж адресою, я та [PERSON] погоджуємося з належними нам частками в такому ж співвідношенні: ј частка - [PERSON] , ѕ частки - [PERSON] ». 26.12.2016 року було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про знищення житлового будинку загальною площею 78,4 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення реєстратора, серія та номер 33181922, виданого [PERSON] , державним реєстратором КП «ВМБТІ». Того ж дня, 26.12.2016 року, було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 418,1 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на ј частку та за [PERSON] на ѕ частки на підставі рішення реєстратора від 21.12.2016 року, серія та номер 33182328, виданого [PERSON] , державним реєстратором КП «ВМБТІ» (а.с. 21-31). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначала, що реєстрація права власності за [PERSON] на ј частку житлового будинкц загальною площею 418,1 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] вчинена державним реєстратором в порушення закону і без врахування того, що [PERSON] не приймала участі у будівництві новоствореного житлового будинку, не надавала будь-яких коштів на будівництво зазначеного будинку, таке будівництво було здійснено виключно власними силами та за власні кошти позивача, а тому єдиним забудоваником новоствореного житлового будинку є позивач. Крім того, частки, визначені договором дарування від 31.03.2016 року, жодним чином не стосуються новоствореного житлового будинку, з огляду на припинення права власності на будинок загальною площею 78,4 кв.м., що був предметом договору дарування та значно більшу площу новоствореного житлового будинку, яка становить 418,1 кв.м. Крім того, під час видачі довіреності на ім`я [PERSON] , позивач уповноважувала останню здійснити реєстрацію права власності на новостворений будинок виключно на ім`я позивача, а тому у [PERSON] не було підстав вважати, що право власності на новостворений будинок може бути зареєстровано у формі спільної сумісної власності. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підстави припинення права власності на майно, яке припиняється, зокрема, у разі знищення майна передбачені статтею 346 ЦК України. Згідно з положеннями статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. Відповідно до пункту 75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням подаються:1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об`єкта). Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. За таких обставин, умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статті 349 ЦК Украйни, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Припинення права власності на таке майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З моменту внесення відповідних змін до реєстру припиняється право на це майно. Судом встановлено, що 26.12.2016 року було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 767044405101) про знищення житлового будинку загальною площею 78,4 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення реєстратора, серія та номер 33181922, виданого [PERSON] , державним реєстратором КП «ВМБТІ», об`єкт нерухомого майна закрито. З огляду на вищевикладене, право спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] на будинок загальною площею 78,4 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] було припинено. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час здійснення оскаржуваної реєстраційної дії) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: - відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; - відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; - відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; - наявність обтяжень прав на нерухоме майно; - наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації (пункт 1); перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (пункт 2). Частинами сьомою та чотирнадцятою статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Форма і вимоги до заповнення заяв та запитів, що подаються до органу державної реєстрації прав, а також форма і вимоги до оформлення рішень, що приймаються у зв`язку з проведенням державної реєстрації прав, взяттям на облік безхазяйного нерухомого майна та наданням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), установлюються відповідно до законодавства. Наказом Міністерства юстиції від 17.04.2012 року №595/5 «Про впорядкування відносин, пов`язаних із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зареєстрованим в Міністерстві юстиції 20.04.2012 року за №590/20903, затверджено форму заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), додатка до заяв та вимоги до заповнення заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто, якщо частка співвласника у спільній власності визначена, то такий співвласник має право подати як самостійно заяву про державну реєстрацію прав щодо своєї частки у праві спільної власності, так і спільно з іншими співвласниками заяву про державну реєстрацію прав щодо спільної власності. У випадку, коли співвласником подається заява про державну реєстрацію прав щодо своєї частки у праві спільної власності, державна реєстрація прав проводиться виключно щодо відповідної частки, тобто запис до Державного реєстру прав вноситься щодо частки у праві спільної часткової власності. При цьому така державна реєстрація прав може бути проведена і з відкриттям розділу Державного реєстру прав на об`єкт нерухомого майна, що перебуває у спільній власності. В подальшому, при проведенні державної реєстрації прав за заявами інших співвласників такого об`єкта нерухомого майна, новий розділ Державного реєстру прав не відкривається, а до існуючого розділу вносяться записи щодо інших часток у праві спільної часткової власності. В іншому випадку, коли заява про державну реєстрації прав подається щодо спільної власності в цілому, така державна реєстрація прав може бути проведена як за заявою, поданою усіма співвласниками, тобто з заповненням додатку встановленої форми, так і за заявою, поданою уповноваженою особою таких співвласників (у тому числі такою уповноваженою особою може бути один із співвласників). Згідно ч. 2 ст. 18 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 в редакції чинній на час здійснення оскаржуваної реєстраційної дії, передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Згідно з п. 40 цього Порядку, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком. Відповідно до пункту 41 цього Порядку, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). По справі встановлено, що державний реєстратор КП «ВМБТІ» [PERSON] прийняла рішення серія та номер 33182328, з відкриттям розділу, реєстрацією об`єкта нерухомого майна: 1133121205101, про державну реєстрацію права власності на новостворений житловий будинок загальною площею 418,1 кв.м., житловою площею 84,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на ј частку та за [PERSON] на ѕ частки на підставі таких документів: довідка, серія та номер: 7051, виданий 20.12.2016, видавник КП «ВМБІ»; акт комісії про прийняття в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, серія та номер б/н, виданий 02.12.2016, видавник: Затверджено рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.12.2016 №2917; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 14.09.2016, видавник: КП «ВМБТІ», витяг з рішення, серія та номер: 2917, виданий 18.12.2016, видавник: Виконавчий комітет Вінницької міської ради, заява, серія та номер: 1157, виданий 21.12.2016, видавник: Загороднюк О.C., приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу. Крім того, по справі встановлено, що [PERSON] , діючи від свого імені, а також від імені [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 17.06.2016 року, подала державному реєстратору заяву як від співвласників житлового будинку з господарською будівлею за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування будинку, посвідченого 31.03.2016 року Шевчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р. №305 в наступних частках: ј частка - [PERSON] , ѕ частки - [PERSON] і цією заявою [PERSON] заявила, що під час реєстрації новоствореного об`єкту нерухомого майна в ДРРП у зв`язку із введенням в експлуатацію зведеного ними нового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за цією ж адресою, [PERSON] та [PERSON] погоджуються з належними їм частками в такому ж співвідношенні: ј частка - [PERSON] , ѕ частки - [PERSON] . Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина 1). Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (частина 3). Згідно ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє (частина 1). Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (частина 3). Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (стаття 239 ЦК України). Згідно вимог статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (частина 1). Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (частина 3). Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (стаття 245 ЦК України). Згідно положень статей 1000 і 1001 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя. Статтею 1003 ЦК України передбачено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Стаття 1004 ЦК України зобов`язує повіреного вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Статтею 1006 ЦК України визначені обов`язки повіреного. Повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Стаття 1007 ЦК України визначає обов`язки довірителя. Згідно частини 1 довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Згідно частини 2 довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором: 1) забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; 2) відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв`язку з виконанням доручення (ч. 3). Довіритель зобов`язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить (ч. 4). За змістом довіреності від 17.06.2016 року [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх компетентних органах та організаціях органах місцевого самоврядування, державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності галузевої залежності, в тому числі (але не виключно) у органах БТІ, в відповідних відділеннях Державної реєстраційної служби України, Державного земельного кадастру послуг, КП "Міське агентство з приватизації житла", Центрі надання адміністративних послуг; Головному територіальному управлінні юстиції у Вінницькій області та в усіх його управліннях та підрозділах, житлово-комунальних підприємствах газо-, водо-, електро,- теплопостачання, управліннях та відділах державної реєстрації органів місцевого самоврядування, управліннях архітектури, містобудування, Державній архітектурній будівельній інспекції України та її органах, з будь-яких питань пов`язаних з оформленнням та отриманням будь-яких документів, на нерухоме майно, а саме: будинок [ADDRESS] , а також з питань, пов`язаних з реєстрацією права власності на вищезазначене нерухоме майно, на ім`я [PERSON] (а.с. 36). Оцінюючи вказаний доказ, суд вважає, що довіритель [PERSON] надала повіреній [PERSON] повноваження на оформлення та отримання будь-яких документів на нерухоме майно, а саме: будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тобто в цілому на будинок, а не частку в цьому будинку, а також з питань, пов`язаних з реєстрацією права власності на вищезазначене нерухоме майно, лише на ім`я [PERSON] в цілому, а не в частці. Повірена [PERSON] , діючи в межах наданих їй довірителем [PERSON] повноважень, подала державному реєстратору документи на новостворений житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також заяву як від співвласників житлового будинку з господарською будівлею за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування будинку, посвідченого 31.03.2016 року Шевчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р. №305 в наступних частках: ј частка - [PERSON] , ѕ частки - [PERSON] і цією заявою [PERSON] заявила, що під час реєстрації новоствореного об`єкту нерухомого майна в ДРРП у зв`язку із введенням в експлуатацію зведеного ними нового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за цією ж адресою, [PERSON] та [PERSON] погоджуються з належними їм частками в такому ж співвідношенні: ј частка - [PERSON] , ѕ частки - [PERSON] . Проте, як вбачається зі змісту довіреності від 17.06.2016 року [PERSON] не наділяла [PERSON] правом на власний розсуд визначати частки співвласників у новоствореному будинку, не надавала повноважень на оформлення та отримання будь-яких документів на відповідну частку у новоствореному будинку, а також з питань, пов`язаних з реєстрацією права власності на відповідну частку у вищезазначеному нерухомому майні, а лише на ім`я [PERSON] в цілому. Отже, враховуючи вимоги п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 в редакції чинній на час здійснення оскаржуваної реєстраційної дії, державний реєстратор КП «ВМБТІ» Койчева М.В. належним чином не перевірила наявність повноважень [PERSON] для реєстрації права власності на новостворений житловий будинок в наступних частках: ј частка - [PERSON] , ѕ частки - [PERSON] , однак як встановлено по справі, таких повноважень [PERSON] не мала, оскільки довіреністю від 17.06.2016 року, виданою [PERSON] на ім`я [PERSON] , останню було уповноважено зареєструвати право власності на новостворений житловий будинок виключно на ім`я [PERSON] в цілому. Також суд приймає до уваги, що державний реєстратор КП «ВМБТІ» Койчева М.В. не перевірила наявність повноважень у [PERSON] на складання заяви №1157 від 21.12.2016 року, якою [PERSON] фактично визначила і розподілила частки у праві власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна не маючи на це відповідних повноважень. Варте уваги і те, що заява №1157 від 21.12.2016 року за своєю суттю не є договором співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, що також не було враховано державним реєстратором КП «ВМБТІ» Койчевою М.В. З огляду на встановлені фактичні обставини справи та надані докази, суд вважає, що рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" Койчевої Марини Володимирівни від 21.12.2016 року №33182328 в частині державної реєстрації права власності за [PERSON] на 1/4 частку новоствореного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є незаконним та підлягає скасуванню. Разом з тим, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про скасування нотаріальної дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк Олени Степанівни, якою посвідчено заяву №1157 від 21.12.2016 року, з таких підстав. Обгрунтовуючи позовні вимоги про скасування нотаріальної дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.О., якою посвідчено заяву [PERSON] №1157 від 21.12.2016 року позивач вказувала, що приватним нотаріусом посвідчено дано заяву [PERSON] , в якій викладено той факт, що заява складена від імені [PERSON] та [PERSON] , яка уповноважила [PERSON] діяти від її імені на підставі довіреності, хоча у [PERSON] не було повноважень складати заяву про погодження визначення розміру часток у новоствореному житловому будинку від імені [PERSON] , а приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., всупереч вимогам законодавства, не перевірила повноваження [PERSON] на складення такої заяви від імені [PERSON] і як наслідок, порушила право власності позивача. В подальшому, на підставі вищезазначеної заяви, було зареєстровано право власності на 1/4 новоствореного житлового будинку за [PERSON] , яка по факту не є забудовником зазначеного будинку та не має жодних прав з приводу володіння, користування та розпорядження новоствореним житловим будинком. По справі встановлено, що [PERSON] подала заяву за місцем вимоги від 21.12.2016 року такого змісту: «Я, [PERSON] , що дію за себе та від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 17.06.2016 року Забалуєвою Г.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за р. №286, як співвласники житлового будинку з господарською будівлею за адресою: [ADDRESS] подій), номер 5 (п`ять) на підставі договору дарування будинку, посвідченого 31.03.2016 року Шевчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р. №305 в наступних частках: ј частка - [PERSON] , ѕ частки - [PERSON] , цією заявою заявляю, що під час реєстрації новоствореного об`єкту нерухомого майна в ДРРП у зв`язку із введенням в експлуатацію зведеного нами нового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за цією ж адресою, я та [PERSON] погоджуємося з належними нам частками в такому ж співвідношенні: ј частка - [PERSON] , ѕ частки - [PERSON] » (а.с. 35). Після підпису [PERSON] даної заяви із власноручним зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, приватним нотарусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. засвідчено справжність підпису [PERSON] , встановлено її особу, перевірено дієздатність. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» зазначено вичерпний перелік нотаріальних дій, які вчиняють нотаріуси та п. 11 вказаної статті є засвідчення справжності підпису на документах. Згідно ч. 3 ст. 78 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, посадова особа консульської установи України, начальник установи виконання покарань, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчують факти, викладені у документі, а лише підтверджують, що підпис зроблено певною особою. Відповідно до п. 6.2 глави 7 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою. Згідно ст. 43 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про нотаріат» під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Згідно ст. 45 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо заява чи інший документ підписані за відсутності нотаріуса, особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, повинна особисто підтвердити, що документ підписаний нею. З огляду на положення Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, проаналізувавши обставини справи, надані докази та відповідність дій нотаріуса вимогам чинного законодавства щодо посвідчення заяви [PERSON] №1157 від 21.12.2016 року, суд вважає, що вчинена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. нотаріальна дія - засвідчення справжності підпису [PERSON] на заяві за місцем вимоги №1157 від 21.12.2016 року не є посвідченням правочину, а лише засвідчує справжність підпису [PERSON] на вказаній заяві, а тому не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення права власності на майно позивача [PERSON] . Належну оцінку та перевірку заяви [PERSON] №1157 від 21.12.2016 року на предмет її суті і змісту, а також змісту та наявності повноважень у [PERSON] від імені [PERSON] щодо визначення і погодження часток у новоствореному будинку за адресою: [ADDRESS] повинна була здійснити державний реєстратор, проте останньою цього зроблено не було, чим порушено право позивача. Порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.О. щодо вчиненої нотаріальної дії - засвідчення справжності підпису [PERSON] на заяві за місцем вимоги №1157 від 21.12.2016 року судом не встановлено. Скасування нотаріальної дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.О., якою засвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві за місцем вимоги №1157 від 21.12.2016 року є неефективним способом захисту порушених прав позивача, тому позовні вимоги щодо скасування нотаріальної дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., якою засвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві за місцем вимоги №1157 від 21.12.2016 року задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial