Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивачем ПАТ "Укрсоцбанк" заявлені вимоги про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту №935/2-1913 від 10 жовтня 2003 року у розмірі 3331,83 доларів США, з якої: 3330,16 доларів США заборгованості за кредитом, 1,67 доларів США заборгованості за відсотками, з посиланням на те, що на виконання умов договору кредиту позивачем надано відповідачу грошові кошти у сумі 17220 доларів США, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору станом на 22 лютого 2018 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі, яка в добровільному порядку відповідачем не повернута. Згідно ст.ст.19,\~274\~ЦПК України\~дана справа,\~яка є\~малозначною,\~підлягає розгляду\~в\~порядку спрощеного\~позовного\~провадження з повідомленням сторін. Згідно клопотання від 17 грудня 2018 року представник позивача [PERSON] підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений згідно ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідач, який не повідомив суду іншої адреси, не зявився в судове засідання без повідомлення причин і не подав відзиву, заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача згідно письмової заяви не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких\~обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі станом на час подачі позову є ПАТ "Укрсоцбанк", станом на час розгляду справи-АТ "Укрсоцбанк", ідентифікаційний код-00039019, місцезнаходження-м.Київ, вул.Ковпака, 29. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 10 жовтня 2003 року між позивачем та фізичною особою [PERSON] укладений договір кредиту №935/2-1913, предметом якого є 17220 доларів США, які надані на придбання автомобіля, проценти-13% річних, кінцевий термін погашення заборгованості не пізніше 09 жовтня 2008 року, відповідно до п.1.4. договору позичальник гарантує про відсутність станом на час укладення договору подій, що створюють загрозу належному виконанню його умов; сторонами згідно п.п. 4.1.-4.4. договору погоджені умови сплати пені та штрафу; також сторонами погоджений графік погашення кредиту з 20 листопада 2003 року по 09 жовтня 2008 року. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Докази про визнання договору кредиту недійсним станом на час розгляду справи відсутні. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість за договором кредиту станом на 22 лютого 2018 року становить: 3330,16\~доларів США\~заборгованості за\~кредитом (гривневий\~еквівалент 89874,49\~грн.),\~1,67\~долар США\~заборгованості за\~процентами. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договорів взяті на себе зобовязання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобовязання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору кредиту. Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 24 вересня 2014 року по справі № 6-145цс14- грошове зобовязання має бути виконане у гривнях, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. В силу положень ст.ст.192, 533 ЦК України та ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Із врахуванням викладеного, положень ст.13 ЦПК України та заявлених вимог, правомірності надання кредиту в іноземній валюті, заборгованість за даним договором в іноземній валюті (доларах США)-,підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст.533 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не\~надав суду\~у встановленому\~порядку відзиву\~на позов\~чи заперечення,\~у зв»язку\~з чим\~несе ризик\~настання наслідків,\~повязаних із\~невчиненням даних\~процесуальних дій,\~в даному\~випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.141 ЦПК України 1762 грн. судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved