Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] національний університет внутрішніх справ звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів повязаних з його утриманням у ХНУВС в розмірі 43284,23 грн., а також стягнення судових витрат. Пояснили свою заяву тим,що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2009 року по 03.11.2015 року. Наказом [PERSON] національного університету внутрішніх справ від 05.08.2009 року № 323 о/с Відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 15.08.2009 року та присвоєно звання „рядовий міліції". Наказом ХНУВС від 15.06.2013 року № 133 о/с Відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУМВС України в Дніпропетровській області для подальшого проходження служби. Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03.11.2015 року № 474 о/с Відповідача звільнено відповідно до „Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" за п. 64 „ж" (за власним бажанням) у Запас Збройних Сил з постановкою на військовий облік. Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони країни, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, іістерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби країни, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 71 року №419/831/240/605/537/219/534, Відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 43 284,23 грн. Відповідач добровільно не відшкодував, кошти пов'язані з його утриманням, у звязку із чим позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року відкрито провадження по справі з призначенням до відкритого судового засідання. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, його представник адвокат [PERSON], в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги не визнала, про , що надала заперечення на позовну заяву. Згідно із ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2009 року по 03.11.2015 року. Наказом [PERSON] національного університету внутрішніх справ від 05.08.2009 року № 323 о/с [PERSON] прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 15.08.2009 року та присвоєно звання „рядовий міліції". Наказом ХНУВС від 15.06.2013 року № 133 о/с [PERSON] відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУМВС України в Дніпропетровській області для подальшого проходження служби. Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03.11.2015 року № 474 о/с [PERSON] звільнено відповідно до „Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" за п. 64 „ж" у Запас Збройних Сил з постановкою на військовий облік. 30.08.2009 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони країни, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, іістерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби країни, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 71 року №419/831/240/605/537/219/534, [PERSON] повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 43 284,23 грн Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання, і у разі таких порушень настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Сума витрат повязаних з утриманням відповідача у навчальному закладі відповідає умовам договору та підтверджується: довідкою-розрахунком про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у ХНУВС; довідкою про грошове забезпечення [PERSON]; довідкою про фактичні витрати на оплату комунальних витрат і вартості спожитих енергоносіїв; довідкою про фактичне перебування на харчовому забезпеченні; довідкою витрат речового майна. Відповідно до умов договору про підготовку фахівця у ХНУВС виконавець зобовязується забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України (п.2.1.3.); після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації видати особі документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами (п.2.1.7.); після відрахування особи (закінчення навчання) затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання (п.2.1.8.); замовник зобовязується призначити особу, яка після завершення навчання прибула за направленням, на посаду, визначену державною комісією з персонального розподілу фахівців, чи на іншу посаду, про призначення на яку є письмова згода особи (п.2.2.3.); особа зобовязується після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обовязків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років (п.2.3.5.); у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (п.2.3.6.). Згідно ч.4,ч.5\~ст.74 цього Закону\~особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої\~статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої\~статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. \~\~Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01 березня 2007 року "Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України". [PERSON] був звільнений з органів МВС у звязку із реформуванням, 02.07.2015р. було прийнято Закон України «Про національну поліцію», який вступив в дію з 07.11.2015р. і саме з цієї дати міліція в Україні, як державний орган виконавчої влади припинила своє існування, а Закон України « Про міліцію» втратив чинність. Пунктом 1 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №261 від 12.04.2017 року визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, повязаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Пунктом 9 Порядку передбачено, що стягнення суми витрат припиняється в разі: поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу; повторного прийняття особи на службу в поліцію. У звязку із чим [PERSON] повторно прийнятий на службу в поліцію та проходить службу по теперішній час, зазначений Порядок уже передбачає припинення стягнення сум витрат у разі повторного прийняття особи на службу в поліцію, яким є відповідач, то задоволення вимог позивача про стягнення таких витрат із відповідача, буде вступати у протиріччя із Урядовою постановою. Відповідно до вимог\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту\~ст.12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значеня для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Таким чином, з врахуванням наведених обставин суд відмовляє в задоволенні вимог позивача ХНУВС у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed