Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

В січні 2018р. Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, відповідно до укладеного договору від 03.06.2011р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позивач зазначав, що [PERSON] дав згоду на те, що підписана ним Заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку" , які викладені на банківському сайті, складають між ним і банком договір.. Проте в порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 09.11.2017р. утворилася заборгованість у розмірі 75517 грн.60коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі\~28828.10 грн.; заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом в розмірі 20994.50 грн.; заборгованості по нарахованій пені в розмірі 21622.73 грн. штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 3572.27грн. З наведених підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.34). Відповідач позовні вимоги не визнав повністю, подавши відзив на позовну заяву та пояснивши, що дійсно в 2011 р.підписував з ПАТ КБ"ПриватБанк" Заяву про отримання кредитної картки, відповідно до якої отримав вказану картку, а також отримував кредитні кошти на цю картку. 2 Однак вважає, що позивач не довів наявність у нього заборгованості по вказаному договору, оскільки розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, так як він не є первинним бухгалтерським документом. Зазначає , що копія анкети-заяви не може підтверджувати існування боргу, оскільки вона є лише пропозицією укласти договір. Крім того у вказаній анкеті відсутні будь-які умови, які є істотними для кредитного договору, а [PERSON] та правила надання банківських послуг, а також правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу. З врахуванням вказаного, відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, а в разі, якщо суд прийде до висновків про наявність підстав для задоволення позову, [PERSON] просить застосувати наслідки пропуску позовної давності і з вказаних підстав відмовити в задоволенні позову (а.с.47). Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України). За змістом ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Звертаючись до суду із позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" надало копію Анкети - Заяви від 03.06.2011р. про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк", яка є складовою частиною кредитного договору та яку підписано позичальником, а також розрахунок заборгованості ( а.с.16, 11-15). Відповідачем не заперечується те, що він підписував вищевказану Анкету-Заяву про отримання кредиту, отримував в ПАТ КБ"ПриватБанк" кредитку картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що він отримав від ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів. Так, зокрема, останнє внесення [PERSON] коштів на погашення заборгованості проведено 18.01.2017р., що також вказує на наявність кредитних правовідносин між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] (а.с.15). Згідно вказаного розрахунку заборгованість по тілу кредиту, який отримав відповідач від ПАТ КБ"ПриватБанк", складає 28828 грн.10 коп. 3 Суд вважає, що сама по собі відсутність оригіналу зазначеної Анкети-Заяви не є підставою для відмови в позові за наявності її копії та інших доказів, які свідчать про укладення кредитного договору і часткове його виконання. Інше має бути спростовано особою, яка не виконує умови договору. Одночасно відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами відсутність вказаної заборгованості по тілу кредиту. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, а тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ"ПриватБанк" в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту. Судом встановлено, що вказана Анкета- Заява не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами( а.с.16). На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на "[PERSON] та правила надання банківських послуг в ПриватБанку"( а.с.18-32). Однак судом встановлено, що надані позивачем [PERSON] не містять підпису відповідача [PERSON] Крім того, ПАТ КБ"ПриватБанк" не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці [PERSON] є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці [PERSON] мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов'язання зі сплати саме того, який зазначено в [PERSON], розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов'язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані [PERSON] не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 03.06.2011р. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, а тому в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по нарахованих відсотках, пені та штрафах суд відмовляє. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16. Стосовно клопотання відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності судом встановлено наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст.257 ЦК України). Строк погашення карткового кредиту в повному обсязі - це останній день місяця, до якого дійсна картка. Перебіг трирічної позовної давності розпочинається з наступного дня після закінчення строку дії картки. Проте сторонами не надано суду доказів щодо строку дії картки, отриманої [PERSON] від ПАТ КБ"ПриватБанк" відповідно до вищевказаної Анкети- Заяви. В той же час, як зазначено вище, [PERSON] здійснив останній платіж на погашення заборгованості перед ПАТ КБ"ПриватБанком" 18 січня 2017 року, що підтверджується розрахунком, наданим позивачем, та не спростовано відповідачем. З врахуванням вказаного, суд вважає, що позовна заява, яка подана до суду в січні 2018р., подана із дотриманням трирічної позовної давності. А тому підстав для відмови в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності немає.

Outcome: partial