Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ПАТ "Перший Український Міжнародний банк", в якому просить визнати виконавчий напис № 16205 від 22.11.2015 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором № 5751028 від 12.10.2007 року у розмірі 879071,23грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12.10.2007 року між [PERSON] та ЗАТ "Перший Український міжнародний банк" укладено кредитний договір № 5751208. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 22.11.2015 року вчинено виконавчий напис № 16205 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Перший Український міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором. За заявою ПАТ "ПУМБ" 27.01.2016 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження. Згідно з довідкою ПАТ "ПУМБ" від 02.02.2017 року станом на 02.02.2017 року заборгованість за кредитним договором, відсотками та комісією відсутня. Через порушення вимог ЗУ "Про нотаріат" при вчиненні виконавчого напису [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Зокрема, зазначає, що виконавчий напис вчинено за відсутності документів,перелік яких передбачений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.05.1999 року, також при його вчиненні нотаріусом не перевірено безспірність суми заборгованості. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.10.2019 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 16205 від 22.11.2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором № 5751028 від 12.10.2007 року у розмірі 879071,23грн., до вирішення спору по суті. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.10.2019 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича належним чином завірену копію виконавчого напису № 16205 від 22.11.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором № 5751028 від 12.10.2007 року у розмірі 879071,23грн. та копії належним чином завірених документів, на підставі яких було вчинено вказаний виконавчий напис. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.11.2019 року витребувано у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області належним чином завірену копію виконавчого напису № 16205 від 22.11.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором № 5751028 від 12.10.2007 року у розмірі 879071,23грн. та копії належним чином завірених документів, на підставі яких було вчинено вказаний виконавчий напис. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Панасенко П.П. позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ "ПУМБ" у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ "ПУМБ". Окрім того, представником відповідача у заяві зазначено, що станом на дату подання позову у цій справі борг позивача перед банком за кредитним договором №5751208 від 12.10.2007 року відсутній, позивач погасила заборгованість 24.01.2017 року. При цьому, 24.01.2017 року позивачем також сплачено суму, що була сплачена ПАТ "ПУМБ" за вчинення виконавчого напису у розмірі 4 370, 00 грн., що свідчить про визнання позивачем правомірності вчинення спірного виконавчого напису. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомив, пояснень по суті позову не надав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 12 жовтня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ "Перший Український міжнародний банк" укладено кредитний договір № 5751208, відповідно до умов якого позивач отримала кредит у розмірі 45400 доларів США на строк до 12.10.2027 року, що підтверджується копією кредитного договору від 12.10.2007 року. Згідно з копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 06.07.2012 року після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ". Згідно додаткової угоди до кредитного договору від 27.10.2014 року затверджено новий графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до копії довідки № ДО/КН2-50.4/68 від 03.04.2015 року [PERSON] користувалась кредитом по програмі "Житло у кредит" у ПАТ "Перший Український міжнародний банк", розмір кредиту складає 45 400, 00 доларів США, станом на 03.04.2015 року заборгованість за кредитом складала 39 086, 32 доларів США. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 22.11.2015 року вчинено виконавчий напис № 16205 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Перший Український міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 879 071, 23 грн., що підтверджується копією виконавчого напису нотаріуса від 22.11.2015 року. Відповідно до вказаного виконавчого напису строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.02.2015 по 28.09.2015 року (включно). Сума заборгованості складається з: - прострочена заборгованість за процентами в розмірі 1 920, 18 доларів США (одна тисяча дев`ятсот двадцять доларів США 18 центів), що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого станом на 28.09.2015р. (2 161,5991 гривень за 100 доларів США) становить 41 506.59 гривень (сорок одна тисяча п`ятсот шість гривень 59 копійок); - строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі 38 409,26 доларів США (тридцять вісім тисяч чотириста: дев`ять доларів США 26 центів), що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого станом на 28.09.2015р. (2 161,5991 гривень за 100 доларів США) становить 830 254.22 гривні (вісімсот тридцять тисяч двісті п`ятдесят чотири гривні 22 копійки); - строкова заборгованість за процентами в розмірі 136,03 доларів США (сто тридцять шість доларів СІЛА 03 центи), що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого станом на 28.09.2015р. (2 161,5991 гривень за 100 доларів США), становить 2 940.42 гривні (дві тисячі дев`ятсот сорок гривень 42 копійки), та суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису- 4370,00 (чотири тисячі триста сімдесят) гривень 00 копійок, що разом становить суму загальної заборгованості у розмірі 879071,23 (вісімсот сімдесят дев`ять тисяч сімдесят одна) гривня 23 копійки. Згідно з копією довідки № КН2-50.4/63 від 10.06.2016 року на ім`я [PERSON] в ПАТ "Перший Український міжнародний банк" оформлено кредит у розмірі 45 400, 00 доларів США, станом на 10.06.2016 року заборгованість за кредитним договором складала 44 822, 01 доларів США. Відповідно до копії довідки № КН2-50.4/23 від 02.02.2017 року у [PERSON] були кредитні зобов`язання перед ПАТ "Перший Український міжнародний банк" відповідно до договору № А5751208 від 12.10.2007 року на суму 45 400, 00 доларів США. Станом на 02.02.2017 року заборгованість за кредитом, процентами та комісіями відсутня. Кредитні зобов`язання за договором № А5751208 від 12.10.2007 року виконані в повному обсязі, кредит погашено та закрито 26.01.2017 року. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, що регулюються нормами Закону України «Про нотаріат». За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пунктом 3 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, надаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та у постанові від 02 липня 2019 року по справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд зазначає, що відповідачем в обґрунтування заперечень не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт подання банком нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. документи, на підставі яких у 2015 році вчинялись виконавчі написи, знищені за закінченням терміну зберігання. Оригінал виконавчого напису нотаріуса, який перебуває на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості не містить. Крім того, відповідно до копії довідки № ДО/КН2-50.4/68 від 03.04.2015 року станом на 03.04.2015 року заборгованість за кредитом складала 39 086, 32 доларів США, а згідно виконавчого напису від 22.11.2015 року строкова заборгованість за кредитом складає 38409,26 доларів США. Також згідно виконавчого напису від 22.11.2015 року стягнення проводиться за період з 13.02.2015 року по 28.09.2015 року. Згідно додаткової угоди до кредитного договору від 27.10.2014 року, якою затверджено новий графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, за період з 13.02.2015 року по 28.09.2015 року підлягали сплаті тільки проценти у розмірі 1920,18 доларів США, натомість у виконавчому написі стягнуто всю суму заборгованості достроково. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не перевірено належним чином безспірність заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" за кредитним договором № 5751208 від 12.10.2007 року. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). При цьому, доводи відповідача про те, що сплата позивачем суми у розмірі 4 370, 00 грн. на відшкодування витрат ПАТ "ПУМБ" за вчинення виконавчого напису свідчить про визнання позивачем правомірності вчинення спірного виконавчого напису, не може бути прийнята судом до уваги як обґрунтовані, оскільки у квитанції від 24.01.2017 року про сплату цієї суми у якості призначення платежу вказано "на погашення проблемної заборгованості по кредитам приватних клієнтів, договір 5157208 [PERSON] , погашення витрат банку на оплату нотаріального напису". З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Outcome: approved