Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Закарпатський облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення надбавки до заробітної плати за класність водія та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Позовні вимоги мотивує тим, що 12 липня 1977 року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду водія 3-ого класу в ДЕУ-864 в м. Мукачево згідно наказу №115 від 11 липня 1977 року. 03 травня 1984 року, згідно наказу №66, [PERSON] присвоєно водія 1-ого класу, що підтверджується записом в трудовій книжці №5. 07 серпня 2017 року позивач звільнений з роботи на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу про звільнення №66-К. Наказ про звільнення позивача оскаржується у судовому порядку. [PERSON] понад 40 років сумлінно виконував свої трудові обов`язки у Філії «Мукачівська ДЕД» ДП «ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» на посаді «водій». 07 серпня 2017 року позивача було звільнено з роботи, згідно наказу №66-К. Оскаржений незаконного звільнення здійснюється позивачем до сьогоднішнього дня. Наразі відкрито касаційне провадження у справі №303/5125/17 за касаційною скаргою [PERSON] на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року та постанови Апеляційного суду Закарпатської області від 02 квітня 2018 року. Відповідачем не було належно здійснено оплату праці, а саме: не нараховувались та не виплачувались доплати за класність водія в період з січня 2011 - по серпень 2012 року та з лютого 2013 - по серпень 2017 року. Такі дії відповідача є незаконними з огляду на наступне. Згідно п. 1 Розділу 111 Додатку №1 Колективного договору ДП «Закарпатський облавтодор» на 2011-2013 роки та п. 1 Розділу 111 Додатку №1 Колективного договору ДП «Закарпатський облавтодор» на 2015 рік, який діяв протягом 2017 року, за класність водіям легкових і вантажних автомобілів, автобусів 1-ого класу нараховується надбавка 25 % встановленої тарифної ставки за відпрацьований час водієм. За скаргою [PERSON] Управлінням Держпраці у Закарпатській області було проведено інспекційне відвідування, в ході якого встановлено, що [PERSON] не проводилось нарахування надбавки за класність в період з січня 2011 - по серпень 2012 року та з лютого 2013 - по серпень 2017 року, що є порушенням ст. 98 КЗпП України та невиконання зобов`язань вищезазначених умов колективних договорів. Станом на день звернення з даними позовом відповідач не нарахував та не виплатив позивачу надбавку встановленої тарифної ставки за відпрацьований час водієм. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною 1 ст. 2 КЗпП України встановлено право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЗУ "Про оплату праці" основна заробітна плата. Це -винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про оплату праці" організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Згідно ч. 4 ст. 6 ЗУ "Про оплату праці" тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Відповідно до ч, 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Частиною 4 ст. 97 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами колективними договорами. Згідно ч, 1 ст. 9 ЗУ "Про колективні договори та угоди" положення колективного договору поширюється на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Надбавка за класність є складовою фонду оплати праці (пп. 2.2.1 Інструкції зі статистики заробітної плати розробленої відповідно до Законів України "Про державну статистику" та "Про оплату праці" з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (СНР 93). Згідно зі ст. 15 ЗУ «Про оплату праці», підприємства у колективному договорі самостійно встановлюють форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови впровадження і розміри надбавок, доплат, премій, винагород, інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат. При цьому підприємства повинні дотримуватися норм і гарантій, передбачених законодавством, а також генеральними і галузевими (регіональними) угодами. Відповідач як роботодавець, у якого офіційно був працевлаштований позивач, не нарахував та не виплатив [PERSON] надбавку за класність у розмірі - 23105 грн. 49 коп. в період з січня 2011 - по серпень 2012 року та з лютого 2013 - по серпень 2017 року, який розрахований виходячи із розмірів заробітної плати, вказаної у розрахунках відповідача, наданих на адвокатський запит. На вказану суму нараховується компенсація, яка провадиться відповідно до Закону від 19.10.2000 р. № 2050-ІП «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.01 р. № 159. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з 1 січня 2001 року, тобто з дня набрання чинності Закону № 2050. Відповідно до п. З Порядку № 159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни у гривнях на території України і не мають разового характеру, а саме: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення). Компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Водночас інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться. Суми компенсації працівникам втрати частини зарплати у зв`язку з порушенням строків її виплати відносяться до фонду додаткової зарплати. Таку норму містить ст. 2 Закону від 24.03.95 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» та пп. 2.2.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.04 р. № 5. Згідно з пп. 14.1.48 Податкового кодексу зазначена компенсація вважається зарплатою для цілей застосування положень розд. IV Податкового кодексу. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати ПДФО та ВЗ із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 ПК (18 %), і ставку ВЗ, установлену пп. 1.3 п. 161 підрозд. 10 розд. XX ПК (1,5 %). Отже, дохід у вигляді компенсації втрати частини зарплати у зв`язку з порушенням строків її виплати включається податковим агентом до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку як інші доходи та обкладається ПДФО і ВЗ на загальних підставах. Підприємство, що виплачує компенсацію працівнику, зобов`язане утримати ПДФО і ВЗ із суми такого доходу за його рахунок та сплатити (перерахувати) його до бюджету під час виплати. Компенсацію враховують для визначення граничного розміру доходу, що дає право на отримання податкової соціальної пільги (за наявності права на неї) у місяці виплати такої компенсації. В рахунок за період з січня 2011 року по серпень 2012 року та з лютого 2013 року по серпень 2017 року позивач має право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням їх виплати в розмірі 18\~248, 83 копійки. Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Судом встановлено, що 12 липня 1977 року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду водія 3-ого класу в ДЕУ-864 в м. Мукачево згідно наказу №115 від 11 липня 1977 року. 03 травня 1984 року, згідно наказу №66, [PERSON] присвоєно водія 1-ого класу, що підтверджується записом в трудовій книжці №5. 07 серпня 2017 року позивач звільнений з роботи на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу про звільнення №66-К. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Відповідач як роботодавець, у якого офіційно був працевлаштований позивач, не нарахував та не виплатив [PERSON] надбавку за класність у розмірі - 23105 грн. 49 коп. в період з січня 2011 - по серпень 2012 року та з лютого 2013 - по серпень 2017 року, який розрахований виходячи із розмірів заробітної плати, вказаної у розрахунках відповідача, наданих на адвокатський запит. На вказану суму нараховується компенсація, яка провадиться відповідно до Закону від 19.10.2000 р. № 2050-ІП «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.01 р. № 159. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з 1 січня 2001 року, тобто з дня набрання чинності Закону № 2050. Відповідно до п. З Порядку № 159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни у гривнях на території України і не мають разового характеру, а саме: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення). Згідно п. 1 Розділу 111 Додатку №1 Колективного договору ДП «Закарпатський облавтодор» на 2011-2013 роки та п. 1 Розділу 111 Додатку №1 Колективного договору ДП «Закарпатський облавтодор» на 2015 рік, який діяв протягом 2017 року, за класність водіям легкових і вантажних автомобілів, автобусів 1-ого класу нараховується надбавка 25 % встановленої тарифної ставки за відпрацьований час водієм. Надбавки за класність у розмірі 23 105 грн. 49 коп. в період з січня 2011 - по серпень 2012 року та з лютого 2013 - по серпень 2017 року, який розрахований позивачем, виходячи із розмірів заробітної плати. Згідно п. 1 Розділу 111 Додатку №1 Колективного договору ДП «Закарпатський облавтодор» на 2011-2013 роки та п. 1 Розділу 111 Додатку №1 Колективного договору ДП «Закарпатський облавтодор» на 2015 рік, який діяв протягом 2017 року, за класність водіям легкових і вантажних автомобілів, автобусів 1-ого класу нараховується надбавка 25 % встановленої тарифної ставки за відпрацьований час водієм. Загальний розмір заборгованості - 23105 грн. 49 коп. виник із додавання фактичної суми заборгованості з щомісячних доплат за класність (розрахованих за формулою, вказаною вище), які не були виплачені. Компенсації втрати частини доходів у зв`язку з її несвоєчасною виплатою - 18248 грн. 83 коп. в період з січня 2011 - по серпень 2012 року та з лютого 2013 по серпень 2017 року, який нами розрахований виходячи із розмірів заборгованості із доплати до заробітної плати за класність водія. На вказану в п.1 суму нараховується компенсація, яка провадиться відповідно до Закону від 19.10.2000 р. № 2050-ІП «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.01 р. № 159. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з 1 січня 2001 року, тобто з дня набрання чинності Закону № 2050. Відповідно до п. 3 Порядку № 159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни у гривнях на території України і не мають разового характеру, а саме: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Водночас інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться (ст. 3 Закону № 2050). Загальний розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку з її несвоєчасною виплатою - 18 248 грн. 83 коп. виник із додавання щомісячних розмірів компенсації. Суми компенсації працівникам втрати частини зарплати у зв`язку з порушенням строків її виплати відносяться до фонду додаткової зарплати. Таку норму містить ст. 2 Закону від 24.03.95 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» та пп. 2.2.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.04 р. № 5. Згідно з пп. 14.1.48 Податкового кодексу зазначена компенсація вважається зарплатою для цілей застосування положень розділу IV ПК. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати ПДФО та ВЗ із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 ПК (18 %), і ставку ВЗ, установлену пп. 1.3 п. 161 підрозд. 10 розд. XX ПК (1,5 %). Отже, дохід у вигляді компенсації втрати частини зарплати у зв`язку з порушенням строків її виплати включається податковим агентом до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку як інші доходи та обкладається ПДФО і ВЗ на загальних підставах. Підприємство, що виплачує компенсацію працівнику, зобов`язане утримати ПДФО і ВЗ із суми такого доходу за його рахунок та сплатити (перерахувати) його до бюджету під час виплати. Компенсацію враховують для визначення граничного розміру доходу, що дає право на отримання податкової соціальної пільги (за наявності права на неї) у місяці виплати такої компенсації. Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved