Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

У травні 2020 р. АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Вимоги обґрунтувано тим, що 02.07.2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 95449572000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого остання отримала кошти у розмірі 45 510,00 грн., з яких 45 250,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відпоповідача, 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, зі сплатою процентів у розмірі 77 % річних. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав. Станом на 14.04.2020 року має заборгованість в розмірі 66 146,21 грн., з яких 44 824,32 грн. - заборгованість за кредитом; 18 575,46 грн. - заборгованість по процентам; 194,05 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; 37,21 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 931,73 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 83,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. В уточненій позовній заяві просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 69 496,86 грн. та судові витрати у розмірі 2102 грн. Ухвалою суду від 03.08.2020 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал". Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, відзив на позов не подав. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТзОВ ФК "Кредит-Капітал" у повному обсязі. Судом встановлено, що 02 липня 2019 року між ПАТ "УкрСиббанк", з одного боку та [PERSON] з другого боку, був укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (а.с.20-21). 18.05.2020 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит- Капітал" було укладено Договір факторингу № 171, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів (а.с.55-59). Згідно з п.п.3.4, 3.5, 3.6 Договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АС "УкрСиббанк" та договором на рахунок банку шляхом сплати до 02-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3 076,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку № 1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 02.07.2023 р. (а.с.22-23). Відповідно до п.3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 77% річних, та відповідно по п.3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 84% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Однак в порушення умов Договору, відповідач свої зобов`язання не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості, та така заборгованість станом на 18.08.2020 року становить 69 496,86 грн. (а.с.27-29, 60). Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604- 609 ЦК. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання. Боржник, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог банку та необхідність їх задоволення. Документально підтверджені судові витрати позивача складають 2102,00 грн. (а.с.3).

Outcome: approved