Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

\~Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на свою користь солідарноз [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 11265773000 від 10.12.2007 року у розмірі 23484 (двадцять три тисячі чотириста вісімдесят чотири) доларів США 08 центів, з яких: 20938,07 доларів США заборгованість за кредитом; 2546,01 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; а також заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит у розмірі - 8761,83 грн., з яких: 2082,16 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 6679,67 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Стягнути з відповідачів по справі солідарно сплачену суму судового збору в розмірі 3654 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 10.12.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" (після внесення змін до статуту переіменованого у ПАТ "УкрСиббанк") та [PERSON], був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11265773000 , згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 26000 доларів США строком користування по 09.12.2037 року, а останній, в свою чергу, взяв зобов'язання повернути кредит у повному обсязі щомісячними платежами згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,9 % річних. Всупереч умов кредитного договору позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Станом на 24.03.2015 року заборгованість позичальника перед банком складає 23484,08 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.03.2015 року, становить 546893,59 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 20938,07 доларів США, що за курсом НБУ становить 487602,51 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2546,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 59291,08 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту - 2082,16 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 6679,67 гривень. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 10.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 11265773000/2, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору. 26.12.2014 року позивачем направлені на адреси відповідачів вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, які на теперішній час залишились не виконані. За зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товаритсва "УкрСиббанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] про визнання поруки припиненою, позивач просить визнати поруку, яка виникла на підставі укладеного нею з АКІБ "УкрСиббанк" (правонаступник - ПАТ "УкрСиббанк") договору поруки № 11265773000/2 від 10.12.2007 року, такою, що припинилася. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. В обгрунтування зустрічних позовниг вимог [PERSON] зазначила, що заперечує проти позову, оскільки між позивачем та відповідачем [PERSON] 10.12.2007 року без її згоди було укладено додаткову угоду, якою були змінені умови договору, строки виконання зобов'язання боржником за основним кредитним договором, викладено в новій редакції графік погашення кредиту, чим на її думку збільшився обсяг зобов'язання боржника за основним договором і обсяг його відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих за основним договором зобов'язань. Посилаючись на ст. 559 ЦК України і практику Верховного суду України, вважає укладений між нею і банком договір поруки припиненим. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач 1 [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений згідно з вимогами ст. 74-76, 77 ЦПК України. Суд вважає відповідача повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідач причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, тому суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними. Представник відповідача 2 [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що не визнає первісний позов, вважає поруку такою, що припинена, оскільки позивач неодноразово підвищував процентну ставку вдвічі до 25,8 %, та без згоди і участі відповідача [PERSON] банк уклав з боржником додаткову угоду 10.12.2007 року, тим сам збільшив обсяг її відповідальності. Просив у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити. Відповідач 2 [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, первісний позов не визнала, зустрічний позов підтримала. Підтримує думку свого представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає первісний позов частково обґрунтованим, а зустрічний позов обгрунтованим повністю, за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 10.12.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" (після внесення змін до статуту перейменованого у ПАТ "УкрСиббанк") та відповідачем 1 [PERSON], був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11265773000, згідно з умовами якого, позивач надав відповідачу 1 кредит у розмірі 26000 доларів США, строком користування по 09.12.2037 року, а останній, в свою чергу, взяв зобов'язання повернути кредит у повному обсязі щомісячними платежами згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,9 % річних, що підтверджується кредитним договором з додатками (а.с. 6-19). В забезпечення виконання відповідачем 1 своїх зобов'язань за договором кредиту, 10.12.2007 року між позивачем та відповідачем 2 [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язалася перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі, що підтверджується договором поруки № 11265773000/2 (а.с.21-22). Того ж дня, 10.12.2007 року між позивачем та відповідачем 1, без участі відповідача 2, було укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту № 11265773000 від 10.12.2007 року (а.с. 20), за умовами якої сторони погодилися внести наступні зміни до основного договору у Графік платежів (додаток № 2), додати до договору - [PERSON], викласти в новій редакції такі пункти основного договору: «Пункт 1.3.5. викласти в наступній редакції: "1.3.5. Позичальник згідно умов Договору сплачує [PERSON] комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі. Пункт 3.4. доповнити новим підпунктом 3.4.5. наступного змісту: "3.4.5. Сплачувати платежі на користь третіх осіб в порядку та на умовах, визначених законодавством України, зокрема Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в частині оплати нотаріальних дій. Законом України "Про страхування" в частині оплати страхових платежів при укладенні угод страхування. Законом України "Про оцінку майна" майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" в частині оплати послуг субєктів оціночної діяльності. Декрет Кабінету Міністрів "Про Державне мито" в частині сплати державного мита, тощо." Пункт 5.2. доповнити новим абзацом наступного змісту: У випадках настання обставин: -передбачених підпунктами "а", "б пункту 5.2. Договору - процентна ставка за користування кредитними коштам встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п. 1.3.1. Договору; -передбачених підпунктом "в" пункту 5.2. Договору - процентна ставка за Договором збільшується не більше ніж на 10 (десять) % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5 (п'ять) % для кредитів в іноземній валюті відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1 .3.1. Договору; -передбачених підпунктом "г" пункту 5.2. Договору - процентна ставка за користування кредитними коштам встановлюється на рівні діючих процентних ставок [PERSON] за програмами кредитування". Відповідно наданої позивачем довідки розрахунку заборгованості ПАТ «УкрСиббанк», станом на 24.03.2015 року (а.с. 23-33) заборгованість відповідача-1 перед банком складає 23484 (двадцять три тисячі чотириста вісімдесят чотири) доларів США 08 центів, з яких: 20938,07 долара США заборгованість за кредитом; 2546,01 долара США заборгованість по процентам за користування кредитом; а також заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит у розмірі - 8761,83 грн., з яких: 2082,16 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 6679,67 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Як встановлено судом, на тепершній час вказана сума заборгованості по кредитномудоговору № 11265773000/2 від 10.12.2007 року - не погашена. Письмові вимоги позивача від 25.12.2014 року про виконання зобов'язань, відповідачами не виконані (а.с. 42-52). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання зобовязвання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України…Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення суми позики. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджені письмовими доказами, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову, в звязку з тим, що укладені між сторонами кредитний договір, відповідає вимогам закону, зобовязання по кредитному договору відповідачем у встановлений строк не виконуються, а сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача з відповідача_1 по справі. В частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів на користь позивача, позов задоволенню не підлягає. За зустрічними позовними вимогами, суд вважає встановленими наступні обставини і виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору поруки від 10.12.2007 року (а.с. 21), укладеного з метою забезпечення виконання зобовязання за договором кредиту (а.с. 6-9), відповідач_2 поручилась перед [PERSON] солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання боржником усіх його зобовязань за цим кредитним договором, в повному обсязі як існуючих, так і тих, які можуть виникнути в майбутньому. 10.12.2007 року між [PERSON] і [PERSON] укладено додаткову угоду про внесення змін та доповнень до основного кредитного договору № 11265773000 від 10.12.2007 року (а.с. 20), відповідно до якої були змінені (перенесені) строки виконання зобовязань Боржника зі сплати процентів за Основним договором, викладено в новій редакції графік погашення кредиту, п.3 яким передбачено, що будь-яка сума заборгованості за кредитом, що перевищує розмір максимально допустимої заборгованості за сумою неповернутого кредиту, який (розмір) встановлений на відповідну дату, зазначену в п. 2 вищевказаного графіку, вважається простроченою сумою основного боргу, процентна ставка за якою, з урахуванням змін, внесених до Основного договору додатковою угодою б/н від 10.12.2007 року визначється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 Договору. Таким чином внаслідок укладення додаткових угод до Основного договору зазнали змін строки виконання зобовязань Боржника зі сплати процентів за Основним договором, збільшився як обсяг зобовязань Боржника за Основним договором (яким не передбачено сплату [PERSON] будь-яких комісійних платежів), так і обсяг його відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих за Основним договором зобовязань. Крім того згідно п. 2.1 Договору поруки сторони погодили, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Проте, в порушення вимог п. 2.1 Договору поруки, укладення Кредитором і Боржником додаткових угод б/н від 10.12.2007 року та №1 від 01.11.2008 року до Основного договору з Поручителем в порядку п. 2.1 Договору поруки, не узгоджувалося. Доказів про те, що [PERSON] була повідомлена про укладення вказаних угоди суду не надано. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Я вбачається з наданої банком Довідки - розрахунку заборгованості по процетам за користування кредитом станом на 24.03.2015 року (а.с. 25-31) позивач неодноразово підвищував процентну ставку з 12,9 % до 25,8 %. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сторони основного кредитного договору при підписанні додаткової угоди змінили умови основного договору зі збільшенням обєму відповідальності і строків виплати, без згоди поручителя та без її повідомлення. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Звертаючись до суду з зустрічним позовом, [PERSON] посилалася на невизнання банком її права, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, і просили припинити договір поруки, тобто припинити правовідношення. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п. 7 ч. 2 цієї статті - припинення правовідношення. За положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Термін "порука", застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, в разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК. З цих підстав, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial