Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач 17.01.2017 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на Ѕ спільного майна подружжя. 23.01.2017 суддею Дарницького районного суду м. Києва Даниленком В.В. залишено позов без руху. 24.02.2017 на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху представником позивача усунуто недоліки позовної заяви. Представник позивача відповідно до позовних вимог просив визнати за [PERSON] право як співзабудовника на Ѕ частину збудованого нею у шлюбі з [PERSON] , але не прийнятого в експлуатацію двоповерхового будинку загальною площею 220 кв.м та одноповерхового будинку загальною площею 50 кв.м, які побудовані на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:90:810:0020, що знаходиться у [ADDRESS] . Представник позивача в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що будинок був готовий до проживання в 2014 році, але нерухоме майно не було зареєстровано. 29.09.2015 [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. [INFO] [PERSON] помер. Позивач не може потрапити в будинок, оскільки родичі змінили замки та вселили сторонніх осіб. 27.02.2017 відкрито провадження, призначено справу до розгляду суддею Даниленком В.В. 06.04.2017 судове засідання відкладено на 07.06.2017. 07.06.2017 [PERSON] звернулась до суду із запереченням, зазначила, що до шлюбу з позивачем було придбано земельну ділянку № [NUMBER] згідно із договором купівлі-продажу від 24.02.2004, і до шлюбу на даній земельній ділянці було самочинно збудовано двоповерховий будинок. Позивач в будівництві участі не брала. Спірний будинок в експлуатацію не вводився, проектна документація та технічний паспорт не виготовлялись, статус будинку як окремого домоволодіння не визначений. Спадщину за законом після померлого [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2016 прийняла [PERSON] , тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 07.06.2017 до участі в справі залучено [PERSON] в якості співвідповідача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 07.06.2017 пояснив, що покійного [PERSON] знав 8-10 років, показав, що будинок він побудував по [ADDRESS] 5-6 років. 07.06.2017 розгляд справи відкладено на 20.07.2017. Допитано свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 20.07.2017 в судовому засіданні оголошено перерву на 03.11.2017 03.11.2017 в судовому засіданні оголошено перерву на 15.02.2018. 13.02.2018 [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі. 15.02.2018 в судовому засіданні оголошено перерву на 13.03.2018. 06.03.2018 [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі. 12.03.2018 представник позивача звернувся до суду із клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи. 13.03.2018 судове засідання відкладено на 25.05.2018. 25.05.2018 [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, заперечували щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи. 25.05.2018 в справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. 14.11.2018 ТОВ «Українські незалежні судові експерти» відповідно до повідомлення №000250/3 про неможливість надання висновку повідомлено про те, що документальні дані відповідно до клопотання від 10.09.2018 не отримано, [PERSON] відмовила експерту у доступі до об`єктів нерухомості, тому матеріали справи повернуто до суду. 26.09.2019 судове засідання відкладено на 03.02.2020. 03.02.2020 розгляд справи відкладено на 09.03.2020. 09.03.2020 судове засідання не відбулось у зв`язку з вихідним днем, сторони викликано в судове засідання на 23.04.2020. 22.04.2020 у зв`язку з карантинними заходами представник позивача звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи. 23.04.2020 у зв`язку з карантинними заходами розгляд справи відкладено на 14.07.2020. Згідно із довідкою секретаря судових засідань від 20.08.2020 цивільну справу №753/914/17 передано на автоматизований розподіл у зв`язку з поданням суддею Даниленком В.В. заяви про відставку. 09.09.2020 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи справу передано судді Комаревцевій Л.В. 11.09.2020 сторони викликано в судове засідання. 10.11.2020 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 02.12.2020. 01.12.2020 [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, [PERSON] просила залишити позов без розгляду у зв`язку з неявкою [PERSON] в судові засідання. 02.12.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 02.12.2020 судове засідання відкладено на 17.12.2020. 14.12.2020 [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про проведення судового засідання без їх участі, залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача. 17.12.2020 позов залишено без розгляду. 11.02.2021 представник позивача звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2020. Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 25.03.2021 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2020 скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідачі в судове засіданні не прибули. Заслухавши пояснення представник позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.2 ст. 213 ЦПК України у разі заміни одного із суддів під час судового розгляду справа розглядається спочатку, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, враховуючи зазначені положення та вимоги ст. 80 ЦПК України, суд приходить до висновку про розгляд справи за наданими доказами. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано про що 29.09.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис №340 ( а.с. 11, т.1). Згідно із державним актом про право власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.02.2004 №1355 належала земельна ділянка № [NUMBER] площею 0.0596 га, розташована на [ADDRESS] ( а.с. 12, т.1). Відповідно до повідомлення ФОП [PERSON] №135 від 27.10.2016 в рамках договору за замовленням [PERSON] зазначено про те, що в результаті виїзду 27.10.2016 на об`єкт за адресою: [ADDRESS] не виявилось можливим виконати замір площі садового будинку та господарських споруд, оскільки доступу перешкоджали невідомі особи ( а.с. 13, т.1). Згідно із накладної №8 від 11.03.2013 про відпущення піску на суму 3300 грн. та щебеню на суму 9800 грн. ПП «[PERSON]». Графа «Кому відпущено» не містить записів ( а.с. 15, т.1). Відповідно до видаткової накладної №0000002655 від 01.04.2013 ФОП [PERSON] відвантажив [PERSON] арматуру 14А400 на суму 4432 грн. ( а.с. 16, т.1). Відповідно до накладної №21 від 01.04.2013 ПП «[PERSON]» реалізував цемент на суму 8000 грн. Графа «Кому відпущено» не містить запису, які дають змогу ідентифікувати особу ( а.с. 17, т.1). Згідно із платіжними документами від 14.04.2013 №1671232, №1671233,№1671234 [PERSON] сплатив 2217 грн. 70 коп. за цемент, брус, свердло та здійснив сплату за платіжним документом №1671230 в розмірі 115 грн. і за платіжним документом №1671229 в розмірі 180 грн. ( а.с. 18, т.1). Відповідно до видаткової накладної №0000002690 від 14.04.2013 ФОП [PERSON] відвантажив [PERSON] шлакоблок на суму 21750 грн. 00 коп. ( а.с. 19, т.1). Відповідно із накладною №37 від 15.04.2013 ПП «[PERSON]» відпустив цемент та пісок на суму 5700 грн. Графа «Кому відпустив» не заповнена ( а.с. 20, т.1). Згідно до платіжного документу від 20.04.2013 №522442,522443 оператор каси на ринку « [INFO] » реалізував [PERSON] , ДСП, шлакоблок, разом з вантажними роботами на суму 1456 грн. 26 коп. ( а.с. 21). Відповідно до рахунку-фактури №СФ-0002054 від 23.04.2013 ТОВ «Торговий Дім Мідас Люкс» реалізовано [PERSON] товари на суму 109995 грн. 76 коп. ( а.с. 22, т.1). 30.04.2013 на підставі платіжних документів №1682200, №1682201, №1682202 [PERSON] реалізовано цемент, брус, шлакоблок на суму 850 грн. 86 коп. ( а.с. 23, т.1). 18.05.2013 на підставі платіжних документів №541057,541058 [PERSON] реалізовано товари на ринку на суму 117 грн. 89 коп. ( а.с. 26, т.1). 19.05.2013 на підставі документів №541228,541229 [PERSON] реалізовано товари на ринку на суму 341 грн. 92 коп. ( а.с. 27, т.1). 22.05.2013 [PERSON] придбав скобу та саморізи на суму 36 грн. 72 коп., що підтверджується документом №544126, 544127 ( а.с. 2, т.1). 23.05.2013 [PERSON] придбав на ринку «Славутич» товари на суму 52 грн. 05 коп., що підтверджується документом №544684, №544685 та на суму 43 грн. 56 коп., що підтверджується документом №544681 ( а.с. 29,30,т.1). 25.05.2013 відповідно до видаткової накладної №0000002750 ФОП [PERSON] реалізував [PERSON] газобетон на суму 4840 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною ( а.с. 31, т.1). 26.05.2013 згідно з накладною №40 ПП «[PERSON]» відпустив цемент, пісок, щебінь на суму 11000 грн. 00 коп. Графа накладної «Кому відпущено» запису даних про особу покупця не містить( а.с. 32, т.1). 03.07.2013 згідно з накладною №80 ПП « [PERSON] » реалізував товари на суму 3000 грн. 00 коп. Графа «Кому відпущено» не містить ідентифікуючих записів ( а.с. 34, т1). Документи на ( а.с. 35,а.с. 36, т.1) від 08.07.2013 та від 14.07.2013 не містять даних. про особу, якій реалізовано товар - платника. 14.07.2013 [PERSON] сплатив на ринку «Славутич» 418 грн. 60 коп. за пінопласт ( а.с. 37, т.1). 03.02.2014 [PERSON] придбав утеплювач вартістю 120 грн. 54 коп., що підтверджується документом №598440 ( а.с. 39, т.1). 25.09.2014 [PERSON] придбав профнастил вартістю 929 грн. 20 коп. ( а.с. 40, т.1). Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Згідно із ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2016 [PERSON] , сестра [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки площею 0.0596 га, яка розташована по [ADDRESS] ( а.с. 95,т.1). Право власності на спірний будинок станом на дату розгляду спору не зареєстровано. Згідно із ст. 1 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва, обтяжень такого права проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об`єкта Згідно із ст. 2 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. 5 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані. Згідно із ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Суд вважає важливим доводи позивача, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного. Так, позивачем додано платіжні документи щодо придбання будівельних матеріалів [PERSON] . Проте позивач не визначила дійсну вартість частки в спільному будівництві та не надала доказів її придбання. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що експертам, яких було запрошено для проведення оцінки не вдалось потрапити на територію об`єкта оцінки. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів спільного будівництва майна колишнім подружжям. Надані чеки та квитанції не підтверджують розміру внесених позивачем коштів та речей у спільне будівництво. Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог позивачем, тому позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed