Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Кредекс Фінанс» в особі представника Яворського Р.І., звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 4459,30 гривень за кредитним договором № 237/3122CLPS2, укладеним 13 жовтня 2011 року, та заборгованості в розмірі 5244,90 гривень за кредитним договором № 390/3122CLPS2, укладеним 06 січня 2012 року, між відповідачем та публічним акціонерним товариством «Платинум Банк». В обґрунтування заявленого позову представник позивача вказує про те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами, в зв'язку з чим за ним рахується заборгованість. Крім того, в обґрунтування свого права вимоги позивач зазначив, що 13 жовтня 2011 року між публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 3324,84 гривень строком до 13 червня 2013 року. Також 06 січня 2012 року між публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 3384,89 гривень строком до 06 липня 2014 року. В подальшому, 19 червня 2012 року між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір факторингу № 20120619-Г, за умовами якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» набуло право вимоги за даними кредитними договорами. В подальшому, 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір факторингу № 2, за умовами якого ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за даними кредитними договорами. В подальшому, 08 травня 2015 року між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, за умовами якого ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за даними кредитними договорами. Станом на 02 липня 2015 року відповідач порушив умови кредитних договорів та має прострочену заборгованість, а тому позивач просить стягнути на його користь заборгованість за кредитними договорами та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника позивача на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являється, хоча належним чином повідомляється про час, дату та місце розгляду справи. Виклик відповідача [PERSON] в судові засідання здійснювався через оголошення в пресі. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 41-р "Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2015 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме", затверджено перелік друкованих засобів масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в яких у 2015 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме. Зокрема, таким друкованим засобом масової інформації є газета "Урядовий кур'єр". Таким чином, відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в поданій заяві не заперечував щодо заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви позивача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом об'єктивно встановлено, що 13 жовтня 2011 року між публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 237/3122CLPS2 на суму 3324,84 гривень строком до 13 червня 2013 року. Також 06 січня 2012 року між публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 390/3122CLPS2 на суму 3384,89 гривень строком до 06 липня 2014 року. За умовами кредитних договорів ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] погодили строки та розміри погашення кредиту. В подальшому, 19 червня 2012 року між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір факторингу № 20120619-Г, за умовами якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» набуло право вимоги за даними кредитними договорами. В подальшому, 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір факторингу № 2, за умовами якого ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за даними кредитними договорами. В подальшому, 08 травня 2015 року між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, за умовами якого ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за даними кредитними договорами. Зазначені обставини підтверджуються даними: кредитного договору № 390/3122CLPS2 від 06 січня 2012 року; кредитного договору № 237/3122CLPS2 від 13 жовтня 2011 року; витягу з договору факторингу; акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу; листів щодо відступлення права вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов кредитних договорів банк виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів для відповідача. За даними витягу з Реєстру заборгованостей за Договором факторингу 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року, станом на 02 липня 2015 року відповідач порушив умови кредитних договорів і має прострочену заборгованість за кредитним договором № 237/3122CLPS2 від 13 жовтня 2011 року в розмірі 4459,30 гривень, та за кредитним договором № 390/3122CLPS2 від 06 січня 2012 року в розмірі 3384,89 гривень. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав у визначені строки зобов'язання по поверненню грошових коштів ТОВ «Кредекс Фінанс», вимоги якого являються законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 243,60 гривень, підтвердженні платіжним дорученням № 2429 від 13 липня 2015 року, та витрати пов'язані з публікацією оголошення в газеті в розмірі 630 гривень, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved