Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи, в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням кімнатами [ADDRESS] внаслідок відсутності в жилому приміщенні понад шість місяців. Зазначає, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в гуртожитку, який перебуває на балансі філії «ПВРЗ» АТ «Укрзалізниця» (ДП «Укрспецвагон»), кімнати якого надаються для працівників, з якими маються трудові відносини. Кімнати [ADDRESS] у даному гуртожиткузгідно ордера [NUMBER] від 02.08.1994р. були надані батькам відповідача: матері [PERSON], яка працювала на той час завідуючою клубом Панютинського ВРЗ та батькові - [PERSON], який працював у період з 15.04.1974 р. по 02.11.2011 року верстатником деревообробних верстатів ремонтно-будівельного цеху. У зв'язку з припиненням трудових відносин з підприємством [PERSON] - [PERSON] та члени їх сім"ї втратили право на проживання у гуртожитку. Відповідач на підприємстві ДП "Укрспецвагон" та у філії «ПВРЗ» АТ «Укрзалізниця» ніколи не працював. Протягом останніх років склад сім"ї змінювався і в цих кімнатах ніхто з родини [PERSON] фактично не проживав. З 2012 року за цією адресою залишився зареєстрованим [PERSON], про що складено акти з представниками селищної ради від 27.04.2012р., 19.05.2012р., 05.09.2013р., 14.06.2015р., 14.09.2015р. Відповідач відсутній в жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. Причин для збереження жилого приміщення за відповідачем згідно ст.71 Житлового кодексу України немає, тому він втратив право користування жилим приміщенням. Представник позивача Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відзив, письмові та електронні докази до суду не подавав. Представник третьої особи відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд прийняти рішення згідно чинного законодавства. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в гуртожитку, який перебуває на балансі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця» (а.с.7,8,47). У зв'язку з перебуванням у трудових відносинах, жила площа в гуртожитку за вказаною адресою на підставі ордера [NUMBER] від 15.08.1994р. була надана батькам відповідача, а саме: матері [PERSON], яка працювала на той час завідуючою клубом Панютинського вагоноремонтного заводу та батькові відповідача - [PERSON], який працював у період з 15.04.1974р. по 02.11.2011р. верстатником деревообробних верстатів ремонтно-будівельного цеху Панютинського вагоноремонтного заводу, був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком. Відповідач [PERSON] на підприємстві ДП "Укрспецвагон" та у філії «ПВРЗ» АТ «Укрзалізниця» ніколи не працював (а.с.9-14). Після припинення трудових відносин з підприємством сім"я відповідача втратила право на проживання у гуртожитку. Відповідач [PERSON] залишається зареєстрованим у гуртожитку, однак, фактично не проживає за місцем реєстрації з квітня місяця 2012 року, що підтверджується актами від 27.04.2012р., 19.05.2012р., 05.09.2013р., 14.06.2015р., 14.09.2015р., довідкою Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 21.08.2018р. (а.с.16-20,27). Окрім цього, сім'я [PERSON] в обхід адміністрації підприємства здавала ці кімнати в піднайм, що є порушенням наказу Міносвіти Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №84 від 27.04.2015р «Про затвердження положення про гуртожитки». Про цей факт свідчить пояснювальна [PERSON] від 05.10.2015р., акт від 26.12.2015р. та лист-попередження № 1/448 від 21.12.2015р. (а.с.21,22,24). Своїми діями [PERSON] підтвердили, що ці кімнати для проживання їм не потрібні. Згідно ст.10,68 Житлового кодексу Української РСР громадяни зобов'язані використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватися правил користування жилими приміщеннями. У відповідності до ст.71 ч.1 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законом строки, провадиться у судовому порядку. Відповідач [PERSON] не мешкає у гуртожитку, чим створює фінансові і матеріальні труднощі підприємству, а також займає місце іншого робітника підприємства, який стоїть у черзі на отримання кімнати у гуртожитку. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» №2 від 12.04.1985 року, у справах щодо визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснює, а тому він втратив право на користування жилим приміщенням. Згідно ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Згідно ст.ст.13,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved