Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 19.09.2005 року у сумі 27772,65 гривень, з яких 4000, 44 грн. - заборгованість за кредитом, 23772, 71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 19 вересня 2005 року відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 4120, 00 грн. у вигляді встановленого лімітного кредиту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах, передбачених даним договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, згідно Розрахунку заборгованості за договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Станом на 08.10.2013 року заборгованість становить 27772,65 гривень, з яких 4000, 44 грн. - заборгованість за кредитом, 23772, 71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом . В судове засідання представник позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі та про зменшення розміру позовних вимог. Просить суд з урахуванням виданого судового наказу від 12.01.2007 року, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 5674,79 грн., зменшити розмір позовних вимог із суми 27772, 65 грн. до суми 22097, 86 грн. . Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позов не визнали та просили суд застосувати позовну давність і відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, оцінивши докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Дійсно згідно укладеного договору б/н від 19.09.2005 року (а.с.6-11) [PERSON] отримав кредит у розмірі 4120, 00 грн. у вигляді встановленого лімітного кредиту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміроі 48, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.6.2 Договору відповідач [PERSON] зобов'язаний був, як клієнт - позичальник: "6.2. Погасить задолженность по Кредиту в полном обьеме, уплатить начисленние за весь период пользования Кредитом проценти и комиссию не позднее дати, указанной в п.1.1." У вказаному пункті 1.1. Договору зазначено, що банк відкриває клієнту картковий рахунок та видає платіжну картку для користування цим рахунком строком на два роки, тобто дата, про яку йдеться в п.6.2 Договору це 19.09.2007 рік. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Згідно із ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання Як вбачається із Розрахунку заборгованості(а.с.3), останній платіж з погашення процентів в сумі 600 грн. по даному Договору був внесений відповідачем 15.08.2006 року, хоч сума заборгованості значно перевищувала названу суму платежу, починаючи з 2005 року. А тому відповідно до п.5.5. Договору, Банк задовго до дати 19.09.2007 року отримав право на примусове стягнення суми боргу за вказаним Таким чином., звернувшись до суду з даним позовом в жовтні місяці 2013 року, позивач вдвічі перевищив строк загальної позовної давності. Причин поважності порушення позовної давності не навів і не просив про її поновлення, оскільки вважає, що він не порушив позовної давності. Суд вважає посилання позивача на п.9.1 Договору та п.9.12 Правил безпідставними, оскільки строк договору встановлений в п.1.1, 6.2. Договору, а відповідно до п.1.2. невід'ємною частиною договору є Правила користування платіжними картками, а не Правила надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для відмови у задоволені позову На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed