Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 45 в будинку № 43 по вулиці Комсомольській у м. Енергодар Запорізької області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.04.1981 року Виконавчим комітетом Енергодарської ради народних депутатів на його імя [PERSON] та його родину: дружину [PERSON] та сина [PERSON], було видано ордер на право користування житловим приміщенням № 45, в будинку № 43 по вулиці Комсомольській у м. Енергодар Запорізької області, на підставі рішення Виконавчого комітету № 48 від 30.04.1981 року. Відразу після отримання ордеру, він [PERSON] разом із своєю родиною зареєструвалися за вказаною адресою де фактично і проживали. У 1994 році його син - [PERSON] одружився та в нього народився онук [PERSON], [INFO], якого було зареєстровано в вищевказаній квартирі. Відповідач [PERSON] за місцем реєстрації взагалі не проживав, утриманням квартири не цікавився, квартплату та комунальні платежі жодного разу не сплачував. У 2007 році померла його дружина - [PERSON], та на підставі свідоцтва про смерть її знято з реєстраційного обліку. В лютому 2015 року помер його син - [PERSON], на підставі свідоцтва про смерть його знято з реєстраційного обліку. Приблизно у квітні 2013 року, відповідач [PERSON] відвідував його [PERSON], та під час короткочасного візиту, він [PERSON] намагався в добровільному порядку вирішити питання оплати квартплати та комунальних платежів, чи зняття відповідача [PERSON] реєстраційного обліку, але останній не виявив бажання вирішувати дане питання та більше до квартири діда - [PERSON] не приходив, повідомивши в телефонному режимі, що виїхав на заробітки, але саме і на який час не повідомив. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків: Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з\~\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~\~ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч.1 ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.71 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Крім того, відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, яка встановлює поняття сім'я отже сім,ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Так відповідно до ч.2 ст.64 Житлового кодексу УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, відповідач не належить до кола членів сім'ї наймача, та зазначає, що відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" є «родичем», а отже не підпадає під визначення термінів передбачених вимогами ст.64, ст.71 Житлового кодексу УРСР. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") встановлює саме принцип знаходження на утриманні відповідача позивачем тобто відповідача виходить за вимоги зазначених норм. Таким чином, оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, на теперішній час вже не є членом сімї, він вважається таким, що втратив право користування нею. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved