Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованості за Договором кредиту №1193-Ф від 16.05.2008 року в сумі 5 857 127,32 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 28.11.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та Факторинговою компанією "Вектор Плюс" укладено Договір факторингу, відповідно до п.п. 2.1, 2.2. якого Банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених із боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги Фактора переходять всі пов'язані з ним права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Крім того, 28.11.2012 року між ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено Договір факторингу, відповідно до п.п. 2.1, 2.2 якого ТОВ "ФК "Вектор Плюс" відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених із боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги Фактора переходять всі пов'язані з ним права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, ТОВ "Кредитні ініціативи" набув статусу нового кредитора/стягувача за Договором № №1193-Ф від 16.05.2008 року, позичальником за яким є [PERSON] За умовами Договору від 16.05.2008 року, укладеного між ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 300000,00 доларів США. В порушення зобов'язань за Кредитним договором відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 27.01.2014 року складає загальну суму 5 857 127,32, яка складається з: заборгованості за кредитом - 300 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2014 року складає - 2 397 900,00 грн.; заборгованості за відсотками - 218 457,39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2014 року складає - 1 746 129,92 грн.; пеня - 1 663 177,76 грн., що є предметом позовних вимог. Представник позивача Яцишин А.М. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро, про причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Сведбанк Інвест" ( яке є правонаступником всіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства "Сведбанк") та [PERSON] укладено Кредитний договір № 1193-Ф, згідно умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3., 1.4 Договору, Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надав позичальнику кредиту у доларах США. Загальний ліміт заборгованості за кредитною лінією - 300000,00 доларів США, строк дії кредитної лінії з 16 травня 2008 року по 15 травня 2013 року включно, зі сплатою 14% річних за користування кредитом, на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов'язується одержати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у кінці строку дії кредитної лінії, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов'язання, передбачені Договором. Згідно п.3.1 Кредитного договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів траншу (траншів) кредиту Позичальника з рахунку для обліку наданого кредиту, відкритого за кредитним договором, до повного погашення заборгованості за траншем (траншами) кредиту на суму залишку непогашеної заборгованості за траншем (траншами) кредиту. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування траншем кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році, тобто метод "факт/360". До періоду розрахунку процентів включається день надання і не включається день проведення кредиту. Для цілей цього Договору банк здійснює нарахування процентів за попередній місяць в період з 1-го по 5-те число наступного місяця. За умовами п. 4.1 Договору кредиту, кошти кредиту, одержавні позичалником за Договором, повертаются ним у валюті кредиту на рахунок длія обліку наданого кредиту в кінці строку дії кредитної лінії. Позичальник щомісчячно сплачує проценти за користування кредитом на рахунок Банку у валюті кредиту у такі строки: не пізніш 05 числа кожного місця за період з першої по останню дату попереднього місяця або разом з повним погашенням суми кредиту, якщо таке погашення відбувається раніше 05 числа місяця. Як передбачено п. 6.2 Кредитного договору, у разі порушення строків погашення сплати процентів за користування кредитом в доларах США Позичальник на вимогу Банку сплачує (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом Національного банку України на день здійснення платежу, у розмірі, то розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми своєчасно не повернутих коштів. Згідно п. 6.2 Кредитного договору, у разі порушення строків погашення кредиту Позичальник на вимогу Банку сплачує Банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожен день прострочення платежів (включаючи день сплати богу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом Національного банку України на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми своєчасно не повернутих коштів Відповідно до п. 6.3 кредитного договору у разі порушення строків сплати процентів за користування кредитом та комісії позичальник на вимогу банку сплачує банку за кожний день прострочення платежів пеню, яка сплачується у гривнях за курсом НБУ на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми боргу. Згідно п.8.1 договору банк вправі призупинити видачу кредитних коштів та вимагати дострокового повернення кредиту, наданого в межах кредитної лінії, разом зі сплатою процентів і передбачених договором неустойок, а також відшкодування збитків, завданих банку в результаті невиконання чи неналежного виконання позичальником умов договору, а позичальник зобов'язується повернути банку одержану суму кредиту, сплатити проценти та неустойки, а також відшкодувати завдані банку збитки у видатках: якщо позичальник порушує строки сплати процентів та погашення кредиту, встановлені п.4.1 та п.4.2 договору, тощо. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб'єкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття „продаж дебіторської заборгованості" та „продаж прав боргових вимог". Відповідно до положень статей 1077, 1078 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено Договір факторингу № 15, та 28.11.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" укладено договір факторингу, умови яких є ідентичними, та відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договорів Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. 28.11.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" укладено Договір факторингу, згідно з умовами якого право вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ "Кредитні Ініціативи". Згідно Витягу з Реєстру заборгованостей боржників до Договору факторингу від 28.11.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", внаслідок передання прав вимоги до позивача ТОВ "Кредитні ініціативи", як нового кредитора, перейшло право вимоги за Кредитним договором № 1193-Ф від 16.05.2008 року за зобов'язаннями відповідача [PERSON] (а.с. 22) Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 28 січня 2014 року (вих.№2014/01/Б-0-54) Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" направляло на адресу позивальника [PERSON] вимогу про досудове врегулювання спору, якою повідомляло, про наявність укладеного 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк" та ТОВ "ФК "Вектор Плюс" Договору Факторингу №15, та укладеного 28.11.2012 року між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" Договору Факторингу, та вимогою, протягом семи днів з дні відправлення вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції, які згідно наданого, разом з вимогою розрахунку, складала загальну суму 5 857 127,32, з яких: заборгованості за кредитом - 300 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2014 року складає - 2 397 900,00 грн.; заборгованості за відсотками - 218 457,39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2014 року складає - 1 746129,92 грн.; пеня - 1 663 177,76 грн., однак вказана вимога залишена без належного реагування з боку відповідача [PERSON] (а.с. 38-39) Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за Кредитним договором №1193-Ф від 16.05.2008 року, яка станом на 27.01.2014 року складає загальну суму 5 857 127,32, яка складається з: заборгованості за кредитом - 300 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2014 року складає - 2 397 900,00 грн.; заборгованості за відсотками - 218 457,39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2014 року складає - 1 746 129,92 грн.; пеня - 1 663 177,76 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов'язань, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, та присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість за Кредитним договором №1193-Ф від 16.05.2008 року на загальну суму 5 857 127,32 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved