Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] міської ради про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації. Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що у друкованому засобі масової інформації - виданні [PERSON] вісник за вересень 2014 року , засновником якого є [PERSON] міська рада, на сторінці 4 надрукована\~та\~розповсюджена\~стаття\~під\~назвою\~У Чопі відбулося публічне обговорення проекту рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради «Про встановлення тарифу на водопостачання в місті Чоп». У\~вказаній\~статті\~відповідач,\~ зокрема,\~ розповсюдив\~наступну\~інформацію:\~ 1. «…окремі, так звані громадські активісти, які вже впродовж року дестабілізують ситуацію у місті…»; 2. «…в їхніх діях прослідковувався чіткий план нашкодити керівництву міста…»; 3. «…лише нашкодили усій громаді Чопа…»; 4. подання звернення позивачем у прокуратуру стало причиною підняття тарифу на 32 копійки« кожен мешканець міста Чопа тепер може особисто подякувати за зайві 30 копійок на кожному кубометрі»; 5. «…присутні погодилися, що подібні зустрічі …слід проводити частіше, аби в майбутньому громадським аферистам кшталту Наталевича та [PERSON] не вдалося маніпулювати думкою громадян…». Вказану інформацію вважає недостовірною\~та\~такою,\~що\~принижує\~честь\~і\~гідність\~та\~ділову\~репутацію\~позивача. Позивач\~ зазначає,\~ що\~зазначена\~у\~статті\~інформація\~не\~відповідає\~дійсності\~ та\~є\~негативною,\~вводить\~ в\~оману\~ читачів\~газети,скерована\~на\~те,\~ щоб\~створити\~щодо\~неї\~ негативний\~ образ,\~викликати\~до\~ неї\~недовіру, підрив законної громадської діяльності позивача, така інформація підриває авторитет позивача як громадського діяча, члена територіальної громади м. Чоп, колишнього працівника [PERSON] міської ради. Оскільки\~поширення\~та\~розповсюдження\~відповідачем\~ такої\~недостовірної \~та\~негативної\~ інформації\~порушує\~особисті\~немайнові\~права\~позивача\~на\~повагу\~до\~гідності,\~честі\~і\~ділової\~репутації,\~закріплені\~ст.\~297\~ЦК\~України,\~з\~урахуванням\~ уточнених\~позовних\~вимог\~просила\~суд\~ ухвалити рішення, яким: визнати недостовірними та такими, що принижують честь і гідність [PERSON] відомості, поширені відносно [PERSON] у друкованому виданні «[PERSON] вісник» за вересень 2014 року на сторінці 4 у публікації «У Чопі відбулося публічне обговорення проекту рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради «Про встановлення тарифу на водопостачання в місті Чоп», а саме: 1. «…окремі, так звані громадські активісти, які вже впродовж року дестабілізують ситуацію у місті…»; 2. «…в їхніх діях прослідковувався чіткий план нашкодити керівництву міста…»; 3. «…лише нашкодили усій громаді Чопа…»; 4. подання звернення позивачем у прокуратуру стало причиною підняття тарифу на 32 копійки; 5. «…присутні погодилися, що подібні зустрічі …слід проводити частіше, аби в майбутньому громадським аферистам кшталту Наталевича та [PERSON] не вдалося маніпулювати думкою громадян…». Зобовязати [PERSON] міську раду Закарпатської області \~не пізніше, ніж через 10 днів після\~вступу\~рішення\~суду\~з\~законну\~силу\~спростувати\~недостовірну\~інформацію,\~а\~саме: опублікувати у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації [PERSON] вісник, тим же шрифтом і помістити під заголовком Спростування на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується спростування наступного змісту: Рішенням Ужгородського міськрайонного суду визнано недостовірними та такими, що принижують честь і гідність [PERSON] відомості поширені відносно [PERSON] у друкованому виданні «[PERSON] вісник» за вересень 2014 року на сторінці 4 у публікації «У Чопі відбулося публічне обговорення проекту рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради «Про встановлення тарифу на водопостачання в місті Чоп», а саме: 1. «…окремі, так звані громадські активісти, які вже впродовж року дестабілізують ситуацію у місті…»; 2. «…в їхніх діях прослідковувався чіткий план нашкодити керівництву міста…»; 3. «…лише нашкодили усій громаді Чопа…»; 4. подання звернення позивачем у прокуратуру стало причиною підняття тарифу на 32 копійки; 5. «…присутні погодилися, що подібні зустрічі …слід проводити частіше, аби в майбутньому громадським аферистам кшталту Наталевича та [PERSON] не вдалося маніпулювати думкою громадян…». [PERSON] міська рада приносить вибачення [PERSON] за незручності, спричинені публікацією недостовірних та таких, що принизили честь і гідність, відомостей.» В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів\~ викладених у позові та заяві про уточнення позовних вимог. Зокрема зазначила, що інформація розповсюджена у друкованому засобі масової інформації - виданні [PERSON] вісник за вересень 2014 року , засновником якого є [PERSON] міська рада, на сторінці 4 у статті\~під\~назвою\~У Чопі відбулося публічне обговорення проекту рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради «Про встановлення тарифу на водопостачання в місті Чоп» є негативною та недостовірною, неправдиві твердження мають на меті підрив законної громадської діяльності її, як члена територіальної громади міста Чоп та члена громадських організацій правозахисного та антикорупційного спрямування, спростовують реальну картину подій вводять в оману читачів відносно подій, що мали місце, шкодять її репутації . Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів\~ викладених у позові та заяві про уточнення позовних вимог. Представник позивача\~ствердила,\~ що\~інформація\~ в\~тексті\~ надрукованої\~ та\~розповсюдженої\~у друкованому засобі масової інформації - виданні [PERSON] вісник за вересень 2014 року , на сторінці 4 у статті\~під\~назвою\~У Чопі відбулося публічне обговорення проекту рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради «Про встановлення тарифу на водопостачання в місті Чоп» є\~недостовірною\~та\~такою,\~що\~принижує\~\~честь,\~гідність\~та\~ділову\~репутацію позивача.\~ Крім цього, просила суд стягнути з відповідача [PERSON] міської ради на користь позивача понесені позивачем судові витрати на оплату правової допомоги та суму сплаченого позивачем судового збору. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Просив суд відмовити\~позивачу у стягненні з [PERSON] міської ради судових витрат на правову допомогу. В судове засідання після оголошеної перерви в судовому розгляді представник відповідача не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, доводи \~представника відповідача,\~ вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали\~ справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на\~яких\~ ґрунтується \~\~ позов,\~ об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для\~\~ розгляду \~\~ справи\~\~ і\~\~ вирішення \~\~ спору\~\~ по\~\~ суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,\~ які беруть участь у справі. Кожна сторона\~ зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Приймаючи\~\~у\~справі\~рішення\~суд\~виходив\~із\~вимог\~даної\~норми\~закону,\~ зібраних\~у\~справі\~ та\~ наданих\~сторонами\~доказів,\~яким\~\~дав\~повну,\~всебічну\~та\~об'єктивну\~оцінку. Судом встановлено, що у друкованому виданні «[PERSON] вісник» за вересень 2014 року, засновником якого є [PERSON] міська рада, на сторінці 4 у публікації «У Чопі відбулося публічне обговорення проекту рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради «Про встановлення тарифу на водопостачання в місті Чоп» відповідач , зокрема, поширив інформацію наступного змісту: «1. «…окремі, так звані громадські активісти, які вже впродовж року дестабілізують ситуацію у місті…»; 2. «…в їхніх діях прослідковувався чіткий план нашкодити керівництву міста…»; 3. «…лише нашкодили усій громаді Чопа…»; 4. подання звернення позивачем у прокуратуру стало причиною підняття тарифу на 32 копійки; 5. «…присутні погодилися, що подібні зустрічі …слід проводити частіше, аби в майбутньому громадським аферистам кшталту Наталевича та [PERSON] не вдалося маніпулювати думкою громадян…»». Конституція\~України\~визнає\~честь\~і\~гідність\~людини\~найвищою\~соціальною\~цінністю,\~ а\~ також\~ проголошує\~\~право\~кожного\~на\~повагу \~до його\~гідності\~(статті\~3,\~28).\~ За \~змістом\~ст.\~28,\~ч.\~4 \~ст. 32\~Конституції\~України\~кожен \~має\~ право\~на \~повагу\~до\~своєї\~гідності\~ та\~право \~спростувати\~ недостовірну інформацію\~про\~себе і членів своєї сім'ї ,\~а\~також\~на\~ відшкодування\~ моральної\~ шкоди,\~ завданої\~поширенням\~ такої\~ недостовірної\~інформації. Як\~визначено\~в\~ст.\~201\~ЦК\~України,\~особистими\~ немайновими\~благами,\~які\~ охороняються \~цивільним\~законодавством,\~є,\~зокрема,\~честь,\~гідність\~і\~ділова\~репутація.\~ Статтями\~297,\~299\~ЦК\~України\~закріплено\~право\~фізичної\~особи\~на\~повагу\~до її гідності та честі,\~ недоторканість\~ділової\~репутації. Відповідно\~до\~ч.\~1\~ст.277\~ЦК\~України\~фізична\~особа,\~особисті\~немайнові\~права \~якої\~ порушено\~ внаслідок\~поширення\~про\~неї\~та\~(або)\~членів\~її\~сім'ї недостовірної\~інформації,\~має\~право на\~відповідь,\~а\~також\~на\~спростування\~цієї\~інформації.\~ На\~підставі\~\~п.\~15\~Постанови\~Пленуму\~Верховного\~Суду\~України\~від\~27\~лютого\~\~\~\~\~2009\~року \~№\~1 «Про\~судову\~практику\~у\~справах\~про\~захист\~гідності\~та\~честі\~фізичної\~особи,\~а\~також\~ділової\~репутації\~фізичної\~та\~юридичної\~особи»,\~\~негативною\~слід\~вважати\~інформацію,\~ в\~якій\~ стверджується\~ про\~ порушення\~особою,\~зокрема,\~норм\~чинного\~законодавства,\~вчинення\~будь-яких\~інших\~ дій\~(наприклад,\~ порушення\~принципів\~моралі,\~загальновизнаних\~правил\~співжиття,\~неетична\~поведінка\~в\~ особистому,\~ суспільному\~чи\~політичному\~житті\~тощо)\~і\~яка,\~на\~думку\~позивача,\~порушує\~його\~право\~на\~повагу \~до гідності,\~честі\~чи\~ділової\~репутації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Як наголошує Пленум Верховного Суду України у п.п. 18,19\~Постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~згідно з положеннями\~статті 277 ЦК\~і статті 10 ЦПК\~обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача проте\~ позивач\~має\~право\~подати\~\~докази\~\~недостовірності\~ поширеної\~інформації.\~Позивач\~ повинен\~ довести\~ факт\~поширення\~інформації\~відповідачем,\~а\~також\~те,\~що\~внаслідок\~цього було порушено його\~особистінемайнові\~права.\~ З матеріалів справи вбачається, щопозивач\~ довела\~факт\~поширення\~інформації\~відповідачем (а.с.2,3) Відповідно до ч.1 ст. 30\~Закону України «Про інформацію»\~ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною 2 цієї статті передбачено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно\~не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень\~статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у рішеннях цього суду у справах "Лінгес проти Австрії" від 8 липня 1986 року та "Українська прес-група" проти України" від 29 березня 2005 року. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 березня 2005 року (заява N 72713/01) у справі "Українська Прес-Група проти України" зазначено: "41. У своїй практиці суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікованою\~Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, див. наведене вище рішення у справі Lingens v. Austria, стр. 28 § 46)." 42. Однак навіть якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя". З\~урахуванням\~наведеного,\~суттєвою\~відмінністю\~оціночних\~суджень\~від\~існування\~фактів\~є\~те,\~щоіснування\~фактів\~можна\~довести,\~а\~правдивість\~критичного\~висловлювання\~не\~підлягає\~доведенню. Вирішуючи\~питання\~про\~визнання\~поширеної\~інформації\~недостовірною,\~суд\~має\~ з"ясувати\~ чи\~ інформація\~є\~фактичним\~твердженням,\~чи\~оціночним\~судженням.\~\~\~\~\~\~\~ Аналізуючи\~зміст\~інформації,\~яка\~ міститься\~в\~оспорюваній\~статті,\~суд\~вважає,\~що\~поширені\~ про\~ позивача\~відомості\~ викладені\~у\~ стверджувальній \~формі,\~ мають\~образливий\~характер, \~не\~ підтверджуються\~ жодними\~доказами.\~ Судом встановлено, що уся розповсюджена відповідачем інформація викладена у формі констатації фактичних даних, виражається саме як повідомлення про події, які здійснилися: «1. «…окремі, так звані громадські активісти, які вже впродовж року дестабілізують ситуацію у місті…»; 2. «…в їхніх діях прослідковувався чіткий план нашкодити керівництву міста…»; 3. «…лише нашкодили усій громаді Чопа…»; 4. подання звернення позивачем у прокуратуру стало причиною підняття тарифу на 32 копійки; 5. «…присутні погодилися, що подібні зустрічі …слід проводити частіше, аби в майбутньому громадським аферистам кшталту Наталевича та [PERSON] не вдалося маніпулювати думкою громадян…»» Отже має місце твердження про об'єктивні факти, які порочать особу і це погіршує соціальну оцінку позивача у очах оточуючих, завдає шкоди позивачеві, оскільки справляє враження на суспільство, що позивач чинить аморально, зневажає закон, не додержується законодавства та\~Конституції України. Безперечно, така інформація про позивача є негативною, образливою, такою, що не відповідає дійсності та принижує честь та гідність позивача. Судом також встановлено, що вся розповсюджена інформація не містить ані критичних оцінок дій позивача, ані мовно-стилістичних засобів у вигляді сатири, гіпербол та алегорій, ані лінгвістичних конструкцій, що характерні для оціночних суджень та підкреслюють субєктивність висловлювання розповсюджувача, таких як: «на мій погляд», «напевне», «можливо», «не виключено» та ін. Таким чином вся розповсюджена інформація є фактичним даними, а відтак є предметом судового захисту відповідно до\~ст. 277 ЦК України. З огляду на вимоги ст.ст. 11, 59 ,60 ЦПК України\~ представник відповідача \~в\~ підтвердження\~правдивості\~та\~достовірності\~своїх\~висловлювань\~в\~статті\~«У Чопі відбулося публічне обговорення проекту рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради «Про встановлення тарифу на водопостачання в місті Чоп» не\~надав\~суду\~жодного\~належного\~ та допустимого доказу, а навпаки визнав позовні вимоги, а відтак суд приходить до висновку, що розповсюдження\~ такої\~недостовірної інформації \~порушує\~ особисті\~ немайнові\~ права\~позивача,\~ принижує\~ його\~гідність,\~ честь\~та\~ділову\~репутацію,\~а\~тому\~така\~інформація\~ підлягає\~ спростуванню.\~\~ Відповідно до\~ст. 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Аналіз\~змісту\~оскаржуваної\~статті\~говорить\~ про\~те,\~що\~ висловлювання\~ направлені\~на\~ приниження\~ честі,\~гідності,\~ділової\~репутації\~позивача\~ [PERSON],\~як\~громадського\~діяча. Частиною 4,\~7\~ст.\~277\~ЦК\~України\~встановлено,\~що\~спростування\~ недостовірної\~ інформації\~ здійснюється\~особою,\~яка\~поширила\~інформацію\~у\~такий\~же\~спосіб,\~у\~який\~вона\~була\~поширена. Відповідно\~до\~абзацу\~другого\~п.\~24\~постанови\~Пленуму\~Верховного\~Суду \~України\~№\~1\~ від\~ 27.02.2009\~року \~«Про\~судову\~практику\~у\~справах\~про\~захист\~гідності\~та\~честі\~фізичної\~особи,\~а\~також\~ ділової\~репутації\~фізичної\~та\~юридичної\~особи»,\~якщо\~суд\~ухвалює\~рішення \~про\~ спростування\~ поширеної\~недостовірної\~інформація,\~то\~у\~судовому\~рішенні,\~за\~необхідності,\~суд\~може\~викласти\~текст\~спростування\~інформації\~або\~зазначити,\~що\~спростування\~має\~здійснюватися\~шляхом\~повідомлення\~проухвалене\~у\~справі\~судове\~рішення,\~включаючи\~публікацію\~його\~тексту. \~За\~загальним\~ правилом,\~ інформація,\~що\~порочить\~особу,\~має\~бути\~спростована\~у\~спосіб,\~найбільш\~подібний\~до\~ способу\~ її\~ поширення\~(шляхом\~публікації\~у\~пресі,\~повідомлення\~по\~радіо,\~телебаченню,\~оголошення\~на\~ зібранні громадян,\~зборах\~трудового\~колективу,\~відкликання\~документа\~тощо). \~\~Вибір\~способу\~захисту\~особистого\~немайнового\~права,\~зокрема\~права\~на\~повагу\~до\~гідності\~ та\~ честі,\~права\~на\~недоторканість\~ділової\~репутації,\~належить\~позивачеві.\~ За\~таких\~підстав\~суд\~вважає\~за\~необхідне\~ визнати недостовірними та такими, що принижують честь і гідність [PERSON] відомості, поширені відносно [PERSON] у друкованому виданні «[PERSON] вісник» за вересень 2014 року на сторінці 4 у публікації «У Чопі відбулося публічне обговорення проекту рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради «Про встановлення тарифу на водопостачання в місті Чоп» та зобовязати відповідача [PERSON] міську радуобласті \~не пізніше, ніж через 10 днів після\~вступу\~рішення\~ суду\~з\~законну\~ силу\~ опублікувати у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації [PERSON] вісник, тим же шрифтом і помістити під заголовком Спростування на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується спростування наступного змісту: Рішенням Ужгородського міськрайонного суду визнано недостовірними та такими, що принижують честь і гідність [PERSON] відомості поширені відносно [PERSON] у друкованому виданні «[PERSON] вісник» за вересень 2014 року на сторінці 4 у публікації «У Чопі відбулося публічне обговорення проекту рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради «Про встановлення тарифу на водопостачання в місті Чоп», а саме: 1. «…окремі, так звані громадські активісти, які вже впродовж року дестабілізують ситуацію у місті…»; 2. «…в їхніх діях прослідковувався чіткий план нашкодити керівництву міста…»; 3. «…лише нашкодили усій громаді Чопа…»; 4. подання звернення позивачем у прокуратуру стало причиною підняття тарифу на 32 копійки; 5. «…присутні погодилися, що подібні зустрічі …слід проводити частіше, аби в майбутньому громадським аферистам кшталту Наталевича та [PERSON] не вдалося маніпулювати думкою громадян…». [PERSON] міська рада приносить вибачення [PERSON] за незручності, спричинені публікацією недостовірних та таких, що принизили честь і гідність, відомостей.» Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи\~ вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України\~ - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться: судовій збір та витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу. Згідно норм\~ ст.79 ЦПК України до судових витрат належать зокрема витрати на правову допомогу.\~\~ Розмір витрат повязаних з правовою допомогою розраховується у відповідності до положень ЗУ Про граничний розмір компенсацій витрат на правову допомогу у\~ цивільних та адміністративних справах від 20.12.2011р. Згідно ст. 1 вказаного закону розмір\~ компенсації\~ витрат\~ на правову допомогу у цивільних справах,\~ в яких така компенсація виплачується\~ стороні, на\~ користь\~ якої\~ ухвалено\~ судове рішення,\~ іншою стороною,\~ а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень,\~ не може перевищувати\~\~ 40\~\~ відсотків\~\~ встановленої\~ законом\~ мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі\~ особи,\~ яка надавала правову допомогу,\~ у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій\~ поза\~ судовим\~ засіданням\~ та\~ під\~ час ознайомлення\~ з\~ матеріалами\~ справи\~ в\~ суді,\~ що\~ визначається у відповідному судовому рішенні. У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму № 10 від 17 жовтня 2014 р. «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 ро-ку № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на пра-вову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті79, статтях84,88,89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 04.06.2015 року між [PERSON]\~ та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги./а.с. 37/ На підтвердження понесених витрат позивачем на правову допомогу, [PERSON]\~ надала :\~\~ акт здачі-приймання\~наданих послуг від 04.06.2015 року\~ по\~ договору про надання правової допомоги від 04.06.2015 року та\~ квитанцію\~ про оплату наданих послуг\~\~\~ №\~ 063749\~ від\~ 08.02.2016 року в сумі 4500,00 грн. ( а.с. 63,65-67) Зважаючи на викладене суд приходить до висновку що, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу в сумі 4500,00 гривень підлягають до задоволення.

Outcome: approved