Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

27 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача ОСББ "Будинок будівельників Вознесенська" з позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні коридором шляхом демонтажу металевої перегородки з вхідними дверями, які зачиняються на ключ та розташованої перед входом до квартир [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що в будинку [ADDRESS] створене об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - ОСББ «Будинок будівельників Вознесенська». Вказане об'єднання створене для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна. Саме на об'єднання покладений обов'язок забезпечити належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам Також позивачка зазначала, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. Поряд з нею в сусідній квартирі [NUMBER] проживає [PERSON] В їх позаквартирному коридорі встановлена металева перегородка з вхідними дверями. Вважаючи, що вказана перегородка створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, а саме 1) розташувавши в коридорі загального користування шафи та особистого взуття, відповідач [PERSON] фактично займає всю площу коридору; 2) встановлення металевої перегородки із постійно замкненими замком перешкоджає вільному доступу до квартири; 3) встановлення перегородки обмежило доступ світла з загального коридору на сходовій площадці. Крім того вказане є порушенням будівельних та протипожежних вимог. Також позивачка зазначала, що фактично встановленням даної перегородки створюються перешкоди в користуванні належної їй квартирою, вільного та безперешкодного потрапляння до квартири. Спільний коридор є єдиним шляхом на випадок евакуації на випадок пожежі. Крім того [PERSON] іноді залишала ключ в дверях, що також створювало перешкоди позивачу у потраплянні до своєї квартири. В коридорі створені пожежонебезпечні умови в зазначеному коридорі, оскільки [PERSON] встановили там шафу для зберігання особистих речей, залишає пакети зі сміттям, віники, ганчірки, взуття тощо. Таким чином, позивач стверджує, що єдиною можливістю відновити її порушене конституційне право на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов'язку усунути перешкоди в користуванні майном (коридором). В подальшому ухвалою суду від 10 квітня 2017 року за клопотанням позивача до участі в розгляді справи в якості співвідповідача була залучена [PERSON]. В подальшому представники позивача надали суду уточнений позов, в якому просили зобов'язати Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будинок будівельників Вознесенська" та [PERSON] в солідарному порядку усунути перешкоди в користуванні коридором шляхом демонтажу металевої перегородки з вхідними дверима, які зачиняються на ключ, що розташована перед входом до квартир [ADDRESS]. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач та його представники додатково зазначили, що відповідач [PERSON] є власником сусідньої квартири [NUMBER] в цьому ж будинку, яка без отримання необхідних дозволів (виконавчого комітету органу місцевого самоврядування та особи, на балансі якої перебуває будинок), а також без згоди сусідів облаштувала в прилеглому до квартири коридорі загального користування житлового будинку тамбур шляхом встановлення металевої перегородки. В облаштованому тамбурі систематично залишає свої речі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будинок будівельників Вознесенська" Тетерич В.П. в судовому засіданні пояснив, що в позаквартирному коридорі перед входом до квартир [NUMBER] та [NUMBER] дійсно встановлена металева перегородка, яка встановлена ще попередніми власниками квартири [NUMBER]. Вказана перегородка встановлена без будь-яких дозвільних документів. Дійсно між власниками квартири [NUMBER] та [NUMBER] існує спір з приводу вказаної перегородки, позивач [PERSON] неодноразово зверталася зі скаргами на незаконність влаштування вказаного тамбуру. У вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що позивач не надала доказів стосовно порушення її прав неправомірними діями відповідача. Спірна металева перегородка була встановлена попередніми власниками квартири [NUMBER]. Проведена по даній справі експертиза вказує на те, що наявність даної перегородки не створює будь яких перешкод чи порушень прав позивача. Вказана металева перегородка не зачиняється на замок, тому у позивача є вільний доступ до своєї квартири. В тамбурі є штучне освітлення. Облаштований відповідачем тамбур відповідає всім необхідним нормам та вимогам, в тому числі нормам пожежної безпеки, не порушує прав інших осіб. Ухвалою суду від 10 травня 2017 року по даній справі була призначена судова будівельна-технічна експертиза та провадження по справі було зупинено. Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року провадження по справі було поновлено. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вислухавши пояснення свідків, експерта Лесків С.А. суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є власником сусідньої квартири [NUMBER] в цьому ж будинку, яка без отримання необхідних дозволів (виконавчого комітету органу місцевого самоврядування та особи, на балансі якої перебуває будинок), а також без згоди сусідів облаштувала в прилеглому до квартири коридорі загального користування житлового будинку тамбур шляхом встановлення металевої перегородки, здійснила в ньому ремонтні роботи. В будинку [ADDRESS] створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будинок будівельників Вознесенська", членами якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Згідно з Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" обєднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку від 14 травня 2015 року № 417-VIII : - допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); - спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні); - управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - обєднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації обєднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" та преамбули до «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлкомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76 допоміжні приміщення багатоквартирного будинку приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Згідно ч. 2 ст.382 ЦК України, ч. 2 ст.10 закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність власникам квартир безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст.369 ЦК України). Водночас закон надає право власникам квартир багатоквартирного будинку здійснювати переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій з метою підвищення благоустрою. Одночасно законом встановлюється й ряд умов при виконанні яких можливе таке переобладнання або перепланування. Зокрема перед здійсненням робіт така особа повинна отримати дозвіл власника будинку та виконавчого комітету органу місцевого самоврядування, а також отримати згоду власників інших квартир, що розташовані в будинку. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень не повинно призводити до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, санітарно-технічних та інших вимог, а також не повинно погіршувати умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку. (ч. 2 ст.383 ЦК України, ч. 1, 4 ст.100 ЖК України, п. 1.4 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлкомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76, абз. 3 п. 4, абз. 6 ч. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45). Згідно ч. 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст..391 ЦК України). Наведене свідчить, що за таких обставин позивач, заявляючи вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов'язаний довести належними та допустимими доказами наступні обставини в своїй сукупності, а саме: - те, що він є власником (співвласниками) приміщення загального користування, яке або частина якого була перепланована відповідачем; - факт самого перепланування приміщення загального користування та його здійснення без згоди усіх співвласників, а також без дозволів виконавчого комітету органу місцевого самоврядування та власника (балансоутримувача) житлового будинку; - невідповідність перепланованого приміщення встановленим (архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним, протипожежним тощо) нормам та вимогам і (або) те, що таке перепланування призвело до погіршення стану будинку чи до порушення прав інших мешканців будинку. Проте остання обставина належним чином позивачем не доведена. Так, як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №125-070 від 31.10.2017 на року на час дослідження, в поза квартирному коридорі загального користування між квартирами [NUMBER] та [NUMBER] з розмірами в плані - 1,95 х 1,92м. напроти вхідних дверей до квартири [ADDRESS], встановлена перегородка з металевими вхідними дверима в складі двох полотен загальними розмірами 1,16 х 2,27м, двірні полотна шириною - 0,8м. і шириною - 0,36м. та порогом - 0,07м., при цьому дверні полотна шириною - 0,36м. відкриваються в верхній частині металевими засувами до дверної коробки, що відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.6-11-97. Також встановлено, що згідно копії БТІ плану 2-го поверху житлового будинку (а.с. 121), встановлено, що прегородка між сходинковою клітиною та поза квартирному коридорі загального користування відсутня, але відповідно до довідки КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації вих..№17 від 19.01.2017р. (а.с.56), станом на 17.04.1984 рік двері між сходовою кліткою та коридором загального користування між квартирами [NUMBER] та [NUMBER] були вже встановлені. Тобто на час придбання квартири [NUMBER] [PERSON] в березні 2013 р. двері були встановлені попередніми власниками квартир [NUMBER] та [NUMBER] , тобто в частині коридору загального користування попередніми власниками квартир був організовано тамбур - невелике приміщення перед входом в квартиру, що забезпечує додатковий рівень безпеки, з розмірами 1,95 х 1,92м., що відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 п. 2.13 «Житлові будинки. Основні положення» «...при усіх зовнішніх входах до житлових будинків слід передбачати тамбури глибиною не менше - 1,4м.». Вказані обставини були також підтверджені свідками [PERSON] та [PERSON], які були попередніми власниками квартири [NUMBER], що на момент продажу квартири позивачу перегородка вже існувала. Відповідно до відповідь Державної служби України з надзвичайних ситуацій ГУ ДСНС України у Миколаївської обл.. №112/20 від 11.01.2017р. ( а.с.91), встановлені металеві двері в перегородці міжсходинковою клітиною та поза квартирному коридорі загального користування, не створюють труднощі, незручності та перешкоди мешканцям квартири [NUMBER]. Самовільно встановлений тамбур (решітка) не впливає на стан конструктивних елементів будинку, не порушує їх цілісність, знаходячись в тупиковій частині коридору, не перешкоджає евакуації мешканців будинку, не порушує діючих будівельних, протипожежних, санітарних норм та правил, не створює труднощів, незручностей, перешкод в користуванні коридором будинку іншим мешканцям, зокрема позивачам, не є причиною інших негативних наслідків для мешканців сусідніх квартир. Стосовно напрямку відкривання дверей, то відповідно до підпункту 5.11 ДБН В.1.1-7-2002 "евакуаційні виходи назовні допускається передбачати через тамбури", також відповідно до підпункту 6.13 ДБН В.2.2.9-99 "Громадські будівлі та споруди" зазначено, що ширина тамбура повинна перевищувати ширину прорізу не менше ніж 0,15 м з кожного боку, а глибина тамбура повинна перевищувати ширину полотна дверей не менше ніж на 0,2 м. Мінімальна глибина тамбура - 1,2 м. В судовому засіданні було також встановлено та не заперечувалося сторонами, що відповідачем [PERSON] було демонтовано запираючий механізм замка, що був розміщений на перегородці (вході до тамбуру). За встановлених обставин суд вважає, що вимоги [PERSON] в цій частині, а саме усунення перешкод шляхом демонтажу металевої перегородки з вхідними дверима є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. В силу ст.141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed