Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

08 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" ( далі - ПАТ КБ "ПриватБанк" ) звернулося до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові вказало, що сторони уклали договір № б/н від 13 березня 2014 року, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] свої зобов'язання по сплаті кредитних коштів не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого станом на 09 квітня 2017 року утворилась заборгованість у сумі 12780,03 грн., що складається із заборгованості за кредитом 1408,40 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 10286,87 грн., штрафу ( фіксованої частини ) 500 грн., штрафу ( процентної складової ) 584,76 грн. У звязку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором загальною сумою 12780,03 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог та незаперечення проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розляду справи не надала. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 березня 2014 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір про надання кредитних коштів, який складається з заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Умов та правил надання банківських послуг ( а.с.4-29 ), та згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що клієнт надає банку свою згоду на зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунків. Згідно з п.1.1.5.1 «Умов та правил надання банківських послуг», сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх зобов'язань у відповідності до законодавства України та умов договору. Як вбачається з п.1.1.5.25 «Умов та правил надання банківських послуг», за несвоєчасну оплату послуг, передбачених угодою та цими умовами та правилами, клієнт сплачує банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості. На виконання умов договору банк передав відповідачці кредитну картку, однак остання не виконала взятих на себе зобовязань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та відсотки за користування кредитом. Внаслідок вказаних порушень умов договору, станом на 09 квітня 2017 року утворилась заборгованість у сумі 12780,03 грн., що складається із заборгованості за кредитом 1408,40 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 10286,87 грн., штрафу ( фіксованої частини ) 500 грн., штрафу ( процентної складової ) 584,76 грн. Відповідачка суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувалася з позивачем по кредиту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом - 1408,40 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом 10286,87 грн. є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача штрафу, суд виходить з того, що за ч.2 ст.549 ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобовязання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання. За змістом цього зобовязання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу повязане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобовязання. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення штрафу є обґрунтованими лише в розмірі фіксованої частини 500,00 грн., яка передбачена «Умовами і правилами надання банківських послуг», а тому підлягають задоволенню лише в цій частині. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial