Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 17.04.2015 року приблизно о 14-30 год на автодорозі Т0815 «Оріхів Бердянск» 23 км + 560 м. в Пологівському районі Запорізької області мала місце дорожньо транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15.05.2015 року, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових підтверджено звітом СОД ФЛП [PERSON] про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу від 05.07.2015 року за № 216/6-15, становить 35077,29 грн., повна вартість відновлювального ремонту становить 47095,10 грн., тому повна величина вартості відновлювального ремонту складає 12017,81 грн. Оскільки відповідальність відповідача, згідно полісів обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1074572 від 15.05.2014 року та «АІ/4520304 від 20.11.2014 року застраховано у ПрАТ «СК»Арсенал Страхування», позивач звернувся за відшкодування до даного страховика. Поліси укладені на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 50000 грн. включно, франшиза 1000 грн. в кожному. Страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 19313,64 грн. згідно листа №0944-15зп від 07.07.2015 року. До сьогодні сума 2000 грн. франшизи залишається не виплаченою відповідачем, хоча на адресу відповідача було відправлено претензію з пропозицією в добровільному порядку здійснити виплату франшизи. Дану претензію було проігноровано, жодних реагувань не було, матеріальні збитки не відшкодовано. Крім майнової шкоди, внаслідок спричиненої відповідачем ДТП, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у його моральних та душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнав з приводу пошкодження його транспортного засобу і до теперішнього часу не відшкодована. Прохає суд стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 14926,81 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав позовні вимоги. Представник відповідача ПП «Бізон Тех 2006» - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: в частині відшкодування франшизи в розмірі 1000 грн., щодо всіх інших заявлених позовних вимог заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, дійшов до наступного. Встановлено, що 17.04.2015 року приблизно о 14-30 год на автодорозі Т0815 «Оріхів Бердянск» 23 км + 560 м. в Пологівському районі Запорізької області мала місце дорожньо транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15.05.2015 року, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] - працівника відповідача. [PERSON] керував автомобілем [NUMBER] з напівпричепом ПЛ2012 реєстраційний номерний знак [NUMBER]. За полісом обов`язкового страхування №АІ/1074572 від 15.05.2014 року було застраховано цивільно-правову відповідальність за забезпеченим транспортним засобом марки МАЗ 54323 реєстраційний номер [NUMBER] та полісом №АІ/4520304 від 20.11.2014 року цивільно-правову відповідальність за забезпеченим транспортним засобом напівпричепом реєстраційний номер [NUMBER]. В позові позивач, розраховуючи розмір повної величини вартості відновлювального ремонту, вказує, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових становить 35077,29 грн., повна вартість відновлювального ремонту становить 47095,10 грн., тому повна величина вартості відновлювального ремонту складає 12017,81 грн., але з самого висновку № 216/6-15 зрозуміло, що сума 12017,81 грн. є не повною величиною вартості відновленого ремонту, а розміром фізичного зносу. Позивач вважає, що мусив понести втрати в розмірі 909 грн. оскільки без складання висновку він не міг би визначити повний розмір повної величини вартості відновлювального ремонту, проте мав всі права та процесуальні можливості до початку розгляду справи по суті просити суд провести судову експертизу з визначення сум, які, на його думку, підлягають стягненню з відповідача. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 909 грн витрат зі складання висновку не підлягають задоволенню, оскільки позивач самостійно ініціював складання цього висновку та не мусив цього робити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про страхування": "У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством...". Згідно ст. 22 ЦК України, "Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування... Збитками є ... втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)", тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача повної величини вартості відновлювального ремонту у розмірі 12017,81 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України, №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди": "Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору". Тому позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди внаслідок ДТП. На виконання вимог Закону "Про страхування", за полісом обов`язкового страхування № АІ/1074572 від 15.05.2014 року було застраховано цивільно-правову відповідальність за забезпеченим транспортним засобом марки МАЗ 54323 р/н [NUMBER] та за полісом № АІ/4520304 від 20.11.2014 року цивільно-правову відповідальність за забезпеченим транспортним засобом напівпричепом р/н [NUMBER]. Кожним страховим полісом передбачено франшизу у розмірі 1000 грн. Відповідно до ч.2п.36.3 ст. 36 Закону України "Про страхування": "Якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксированого транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача..." Виплату страхового відшкодування страховою компанією ПАТ "СК "Арсенал страхування" було здійснено за полісом № АІ/1074572 від 15.05.2014 року, оскільки саме за цим полісом було застраховано цивільно-правову відповідальність щодо МАЗ 54323, р/н [NUMBER], який під час ДТП був тягачем. Отже, виплата страхового відшкодування, так і компенсація суми франшизи має бути здійснена позивачу тільки за одним полісом щодо тягача - № АІ/1074572 від 15.05.2014 року та підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1000 грн. З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 88ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial