Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою , в якій зазначає , що вона народилася 27.05.1960 р. в с. Дороцьке Дубассарського району Молдавської РСР , де і проживала до 1991 р.ку. В травні 1991 р. вона приїхала на постійне проживання в Україну в с. Старий Колодязь вул. Гагаріна , 24 Петропавлівського району Дніпропетровської області до [PERSON] , з яким проживає до цього часу . На даний час вона звернулася в Петропавлівський районний сектор ДМС України в Дніпропетровській області з заявою про видачу паспорта гр. України , однак їй було повідомлено , що для цього надати рішення суду про встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р. Таким чином , для отримання паспорта громадянина України необхідно встановити факт її постійного проживання в Україні станом на 24.08.1991 р. Просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] на території України станом на 24.08.1991 р. включно . В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги , дала пояснення щодо фактичних обставин справи , які є аналогічними до вищезазначеного . Доповнила , що до прибуття в Україну , тобто до серпня 1991 р. вона працювала на сезонних роботах у Білгородській області РФ , а потім переїхала жити у Донецьку область до своєї сестри , яка нині покійна. З часу прибуття в Петропавлівський район Дніпропетровської області купила хату в с. Водяне та працювала по найму у приватних осіб. Потім почала співмешкати з [PERSON] та переїхала жити до нього в с. Старий Колодязь Петропавлівського району Дніпропетровської області. Однак , точних дат , які мають істотне значення для вирішення питання по суті вона не пам"ятає і письмових доказів до цього у неї немає . Просить суд заяву задовольнити. Представник третьої особи заяву вважає безпідставною , так як достатніх доказів , які б підтверджували факт постійного проживання заявниці на території України до 24.08.1991 р. не надано. Допитаний як свідок [PERSON] пояснив суду , що дійсно він співмешкає з [PERSON] та ведуть спільне господарство в с. Старий Колодязь Петропавлівського району Дніпропетровської області . Однак , точної дати та з якого року він почав співмешкати з [PERSON] не пригадує. Ніяких письмових документів на підтвердження даного факту у них немає. До їхнього знайомства [PERSON] проживала в с. Водяне . Вислухавши сторони , свідка вивчивши матеріали справи , суд вважає , що заява не підлягає задоволенню. Судом встановлено , що згідно паспорта громадянина СРСР , серії ХІІ -БМ № 696682 , виданого 11.09.1982 р. відділом внутрішніх справ Дубассарського райвиконкому Молдовської РСР зазначається , що [PERSON] народилася 27.05.1982 р. в с. Дороцьке Дубассарського району Молдавської РСР . У трудовій книжці заявниці , серії ЛТ № 1174846 ( дата заповнення 16.08.1982 р. ) є запис № 5 від 01.04.1985 р. , де зазначено - ( на російській мові ) " Уволена з работы по окончанчанию договора в Кировском лесокомбинате отд. к-за им. Жданова " ( Згідно відтиску печатки значиться колгосп ім. Жданова Магдалинівського району Дніпропетровської області ) . В період з 01.04.1985 р. по 06.01.1992 р. будь-які запис в даній трудовій книжці про трудову діяльність відсутні . В записі № 6 від 06.01.1992 р. значиться ( на російській мові ) - " Принята рабочей на автобазу № 1" ( відтиск печатки не читається ) . В наступному записі № 7 від 08.05.1992 р. значиться ( на російській мові ) - " Уволена по ст. 38 КЗОТ УССР . приказ 34/к . В ході судового розгляду позивач надала суду письмові документи , а саме довідки ( на російській мові ) - - справка в том, что [PERSON] действительно работала на 4-ом производственном участке колхоза им. Фрунзе Белгородского района Белгородской областы в 18 мая по 25 июля 1991 года . Отработала 44 дня . Штамп - Производственный участок № 4 ордена Трудового Красного Знамени колхоз им. Фрунзе Бессоновского с/с Белгородского района. - справка дана конторой Петровськогого отд. в том , что [PERSON] действительно работала по договору на уборке маточной и кормовой свеклы с 15 сентября по 15 ноября 1992 г. Печать ( оттиск слабо читается ) Белгородский район Белгородской области . - справка дана правлением колхоза " Знамя " Белгородского района Белгородской области [PERSON] в том , что она действительно работала в вышеуказанном к-зе на уборке сахарной и кормовой свеклы с 10.09.1991 г. по 22.10.1991 г. и заработала 991.10 руб. Крім того , позивачем надано письмову розписку такого тексту : " Я [PERSON] проживающая в [INFO] плачу денги в суму 300000 тисяч за хату купленую селе Водиної у [PERSON] в чом даю настоящую расписку . Дата 2.08.1993 г. підпис. Дана розписка посвідчена у виконкомі Осадчевської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» N 2235-III від 18 січня 2001 року, і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на теріторії України в певний час. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р. У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином , приймаючи рішення про відмову заявниці у задоволенні її вимоги , суд виходить з того, що заявницею не надано достатньо належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ( відповідно до вимог ст. 10 ,60 ЦПК України ) . На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed