Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

13.12.2016року згідно із відбитком штемпеля на конверті поштового відправлення Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРАНТИ-ПЛЮС» про стягнення заборгованості за кредитним договором. 11 січня 2017 року ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог до ТОВ «МЕРАНТИ-ПЛЮС». Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 26 серпня 2008 року відповідач [PERSON] та Закрите акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК") уклали договір № 6707380, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 799500,00 USD із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,49 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 26.08.2018р . 28.08.2014 року між Позичальником та Банком укладено Додаткову угоду № 4526А63АFBEB93489170866B9D80D32 до Кредитного договору, якою внесено зміни та доповнення до Кредитного договору, а саме: змінено графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. 06.04.2015 року між Позичальником та ПАТ «ПУМБ» укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 6707380 (далі по тексту - Додаткова угода № 1) якою внесено зміни та доповнення до Кредитного договору, а саме: Відповідно до п. 1.1. Додаткової угоди № 1, сторони дійшли до згоди про додаткове надання Позичальникові відповідно до умов цієї Додаткової угоди другого і третього траншів (частин) кредиту за Кредитним договором: -II (другого) траншу (частини) кредиту у розмірі 10 982 123,95 гривень, що еквівалентно частині заборгованості за кредитом в іноземній валюті (першим траншем кредиту) в розмірі 313 774,97 дол. США (п. 1.1.1. Додаткової угоди № 1); -III (третього) траншу (частини) кредиту у розмірі 525 000,00 гривень, що еквівалентно частині заборгованості за процентами за користування кредитом в іноземній валюті (першим траншем кредиту) в розмірі 10823,61 дол. США (п. 1.1.2. Додаткової угоди № 1). Проценти за користуванням другим та третім траншами (частинами) кредиту сплачується Позичальником в порядку визначеному цією Додатковою угодою № 1 від 06.04.2015 року до Кредитного договору. За користуванням кредитними коштами, наданими за другим траншем кредиту, змінюється процента ставка ( п. 1.3. 1 Додаткової угоди № 1). 28.09.2015 року між Позичальником та ПАТ «ПУМБ» укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 6707380 від 26.08.2008 року, якою внесено зміни та доповнення до п. 1.3.1. Кредитного договору, а саме: встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами, наданими за II траншем кредиту, у розмірі 0,8 % річних у період з 01.09.2015 року по 29.02.2016 року включно. Згідно з п. 3.1.1. Додаткової угоди № 1, за користуванням кредитом Позичальник зобов'язується сплачувати Банку проценти за ставками, визначеними згідно з пунктами 1.3.1,13.2 Додаткової угоди № 1, в порядку і на умовах, обумовлених п. 3.1.2 та 3.1.3 цієї Додаткової угоди, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - за ставками та на умовах, зазначених в п.3.1.4 цієї Додаткової угоди, а в разі порушення будь-якого із зобов'язань, передбачених пунктами 4.3.-4.3.11 цієї Додаткової угоди - за ставкою та на умовах, зазначених в п. 5.5 цієї угоди. Відповідно до п. 5.2. Додаткової угоди № 1, у разі порушення Відповідачем строків виконання будь-яких зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Відповідач зобов'язаний сплатити на вимогу Банку штраф в залежності від строку порушення в наступних розмірах: -більше ніж на 6 календарних днів з моменту настання строку виконання зобов'язання - 10% від суми своєчасно невиконаного грошового зобов'язання за кожен випадок виникнення такого порушення; -більше ніж на 60 календарних днів з моменту настання строку виконання зобов'язання - 20% від суми своєчасно невиконаного грошового зобов'язання за кожен випадок виникнення такого порушення. Прийнявши на себе зобов'язання належним чином виконувати умови Кредитного договору щодо сплати процентів за користування кредитом у строки та в порядку, передбаченому умовами Додаткової угоди № 1, Позичальник вказані зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором з усіма змінами та доповненнями до нього, станом на 30.11.2016 року утворилась прострочена заборгованість перед ПАТ «ПУМБ» (розрахунок простроченої заборгованості а.с. 5), а саме: 1 043 912,57 (проценти) + 182 682,35 (штрафи) = 1 226 594,92 грн. (один мільйон двісті двадцять шість тисяч п'ятсот дев'яносто чотири гривні 92 копійки). З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, укладено: -Договір поруки № 6707409 від 26.08.2008 року (поручитель - [PERSON]); -Договір поруки № 6809756 від 26.08.2008 року (поручитель - [PERSON]); -Договір поруки № 6707380/П-1 від 06.04.2015 року (поручитель - ТОВ «Меранти-плюс»); -Договір поруки № 6707380/П від 06.04.2015 року (поручитель - [PERSON]). Відповідно до умов вищевказаних Договорів поруки, а саме: п.1.2, Поручителі зобов'язались відповідати перед Кредитором за виконання Зобов'язання Боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат Кредитора тощо. Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору з усіма змінами та доповненнями до нього щодо повернення процентів за користування кредитом, Позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не з'явилися. Третя особа: ТОВ «МЕРАНТИ-ПЛЮС», в судове засідання не з'явилася, клопотань, заяв не надходило. Суд постановив ухвалу розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли правовідносини з кредитного договору, оскільки 26 серпня 2008 року останній з Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" уклали кредитний договір № 6707380, згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 799500,00 USD з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 13,49 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів 13,49 %, в обумовлених у кредитному договорі строки до 26.08.2018 (а.с.6-9). 28.08.2014 року між Позичальником та Банком укладено Додаткову угоду № 4526А63АFBEB93489170866B9D80D32 до Кредитного договору, якою внесено зміни та доповнення до Кредитного договору, а саме: змінено графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (а.с.12,13-14). 06.04.2015 року між Позичальником та ПАТ «ПУМБ» укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 6707380 (далі по тексту - Додаткова угода № 1) якою внесено зміни та доповнення до Кредитного договору, а саме: Відповідно до п. 1.1. Додаткової угоди № 1, сторони дійшли до згоди про додаткове надання Позичальникові відповідно до умов цієї Додаткової угоди другого і третього траншів (частин) кредиту за Кредитним договором (а.с. 15-21): -II (другого) траншу (частини) кредиту у розмірі 10 982 123,95 гривень, що еквівалентно частині заборгованості за кредитом в іноземній валюті (першим траншем кредиту) в розмірі 313 774,97 дол. США (п. 1.1.1. Додаткової угоди № 1) (а.с. 42); -III (третього) траншу (частини) кредиту у розмірі 525 000,00 гривень, що еквівалентно частині заборгованості за процентами за користування кредитом в іноземній валюті (першим траншем кредиту) в розмірі 10823,61 дол. США (п. 1.1.2. Додаткової угоди № 1) (а.с.43). Проценти за користуванням другим та третім траншами (частинами) кредиту сплачується Позичальником в порядку визначеному цією Додатковою угодою № 1 від 06.04.2015 року до Кредитного договору (а.с. 22-23). За користуванням кредитними коштами, наданими за другим траншем кредиту, змінюється процента ставка ( п. 1.3. 1 Додаткової угоди № 1). 28.09.2015 року між Позичальником та ПАТ «ПУМБ» укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 6707380 від 26.08.2008 року, якою внесено зміни та доповнення до п. 1.3.1. Кредитного договору, а саме: встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами, наданими за II траншем кредиту, у розмірі 0,8 % річних у період з 01.09.2015 року по 29.02.2016 року включно. (а.с.24) Згідно з п. 3.1.1. Додаткової угоди № 1, за користуванням кредитом Позичальник зобов'язується сплачувати Банку проценти за ставками, визначеними згідно з пунктами 1.3.1,13.2 Додаткової угоди № 1, в порядку і на умовах, обумовлених п. 3.1.2 та 3.1.3 цієї Додаткової угоди, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - за ставками та на умовах, зазначених в п.3.1.4 цієї Додаткової угоди, а в разі порушення будь-якого із зобов'язань, передбачених пунктами 4.3.-4.3.11 цієї Додаткової угоди - за ставкою та на умовах, зазначених в п. 5.5 цієї угоди. Відповідно до п. 5.2. Додаткової угоди № 1, у разі порушення Відповідачем строків виконання будь-яких зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Відповідач зобов'язаний сплатити на вимогу Банку штраф в залежності від строку порушення в наступних розмірах: -більше ніж на 6 календарних днів з моменту настання строку виконання зобов'язання - 10% від суми своєчасно невиконаного грошового зобов'язання за кожен випадок виникнення такого порушення; -більше ніж на 60 календарних днів з моменту настання строку виконання зобов'язання - 20% від суми своєчасно невиконаного грошового зобов'язання за кожен випадок виникнення такого порушення. Прийнявши на себе зобов'язання належним чином виконувати умови Кредитного договору щодо сплати процентів за користування кредитом у строки та в порядку, передбаченому умовами Додаткової угоди № 1, Позичальник вказані зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором з усіма змінами та доповненнями до нього, станом на 30.11.2016 року утворилась прострочена заборгованість перед ПАТ «ПУМБ» (розрахунок простроченої заборгованості а.с. 5), а саме: 1 043 912,57 (проценти) + 182 682,35 (штрафи) = 1 226 594,92 грн. (один мільйон двісті двадцять шість тисяч п'ятсот дев'яносто чотири гривні 92 копійки). З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, укладено: -Договір поруки № 6707409 від 26.08.2008 року (поручитель - [PERSON]) (а.с. 26-29); -Договір поруки № 6809756 від 26.08.2008 року (поручитель - [PERSON]) (а.с.30-33); -Договір поруки № 6707380/П-1 від 06.04.2015 року (поручитель - ТОВ «Меранти-плюс») (а.с.38-40); -Договір поруки № 6707380/П від 06.04.2015 року (поручитель - [PERSON]) (а.с. 34-36). Відповідно до умов вищевказаних Договорів поруки, а саме: п.1.2, Поручителі зобов'язались відповідати перед Кредитором за виконання Зобов'язання Боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат Кредитора тощо. За приписами ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотньої дії в часі. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що зобов'язання за спірним кредитним договором забезпечується порукою відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТОВ «Меранти-плюс», що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 553 ЦК України, згідно з якою поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Частиною 3 ст. 554 ЦК України передбачено, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки з відповідачами, як поручителями за кредитним договором, укладалися окремі договори поруки, то суд приходить до висновку про те, що між собою відповідачі-поручителі не є солідарними боржниками, що узгоджується з правовою позицією, яка викладена Верховним Судом України в постановах від 11 березня 2015року у справі № 6-35цс15, від 24 червня 2015 року у справі № 6-255цс15, від 01 липня 2015 року у справі №6-745ц15. Згідно вказаних правових позицій, стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами ст. 554 ЦК України та умовами договорів поруки, оскільки у справах, які переглядалися ВСУ, встановлено, що зобов'язання забезпечувалося кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. Кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору. Враховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки від 26.08.2008 р. № 6707409, №6809756, від 06.04.2015 №6707980/П, №6707380/П-1, не встановлена солідарна відповідальність поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТОВ «Меранти-плюс», суд приходить до висновку про те, що підстави для солідарного стягнення вказаних осіб як поручителів [PERSON] кредитної заборгованості згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України відсутні, проте наявні правові підстави для стягнення суми заборгованості з кожного поручителя окремо. На підставі зазначеного, суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача борг по укладеному між [PERSON] та ПАТ «ПУМБ» кредитного договору від 26.08.2008 №6707380, оскільки згідно із ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При постановленні судового рішення суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-2879цс16, викладений в постанові Верховного Суду України від 13 березня 2017 року, у якому Верховним Судом України визначено, що відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Виходячи з того, що місто проживання відповідачів - місто Донецьк, входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р., штраф розрахований по кредитному договору за період, який утворився після 14 квітня 2014 року, не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення нарахованих процентів у сумі 1043912,57 грн, а в частині штрафів, що нараховані після 14.04.2014 - залишенню без задоволення.

Outcome: partial