Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] 07.07.2020 року (згідно дати поштового відправлення) звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до [PERSON] із вимогами щодо зміни розміру аліментів, що стягуються з останнього на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1020 грн. щомісячно, які просила визначити в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином повноліття. У позовній заяві позивачем [PERSON] викладена наступна позиція. Вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , від якого сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 07.05.2019 року з відповідача присуджено до стягнення її користь аліменти в розмірі 1020 грн. щомісячно. Дитина та відповідач здорові. Відповідач [PERSON] не має офіційного місця роботи, наскільки відомо позивачу останній виїздить за межі України на заробітки. Зазначила, що матеріальне становище відповідача у зв`язку з цим значно покращилось. Будь-якої іншої матеріальної допомоги відповідач окрім аліментів не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпеченні. Позивач наразі не працює, з кожним роком зростають потреби дитини та витрати на комунальні послуги, які вона оплачує самостійно, хоча електроенергія та газ потрібні не тільки їй, а й для проживання дитини. Позивач постійно купує продукти харчування, гігієни, одяг, а також інші необхідні речі для сина. Вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина з твердої грошової суми 1020 грн. на 1/4 частину усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вона не може на даний час повністю забезпечити та задовольнити потреби сина одягом, продуктами харчування, засобами гігієни та не має достатньої змоги оплатити у разі потреби його лікування, тощо. (а.с.1-2). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 24.07.2020 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи судом за зареєстрованим місцем його проживання згідно положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України, отримавши копію ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за зареєстрованою адресою його проживання, подав поштою до суду 17.08.2020 року відзив на позовну заяву, за змістом якого вказав, що позовну заяву вважає необґрунтованою та безпідставною, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вказав, що ним на її ім`я, регулярно без затримок, щомісячно перераховуються кошти в розмірі 1020 грн. Погоджується з твердженнями позивача щодо важкості утримання сина та себе, оскільки ніде не працює. Вважає, що позивач працевлаштовуватись не бажає як і приймати рівну участь в утриманні їх сина, вона є особою молодого віку, здорова, інвалідності по втраті працездатності їй у встановленому законом порядку не було, а тому остання не позбавлена можливості працювати та отримувати відповідний дохід. Зазначив, що позивачем не надано суду жодних доказів необхідності збільшення витрат на утримання сина, зокрема щодо покращення матеріального стану відповідача, окрім суб`єктивних тверджень позивача щодо перетину кордону відповідачем. Зазначив, що дійсно має на меті офіційно працевлаштуватися та отримувати стабільний дохід з метою забезпечення свої потреб та потреб сина, однак у зв`язку з запровадженням карантинних заходів на території України та за її межами позбавлений такої можливості. Позивач [PERSON] у наданій до суду поштовим зв`язком 14.08.2020 року відповіді на відзив відповідача зазначила, що вона працює неофіційно, тих коштів, що вона отримує, катастрофічно не вистачає для нормального проживання та харчування дитини. Витрачає на утримання сина кошти в більшому розмірі, ніж сплачує відповідач в розмірі 1020 грн. Вказала, що наскільки їй відомо, відповідач [PERSON] працює в Польщі офіційно та отримує кошти, останній приховує свої доходи та місце роботи, але вона позбавлена можливості надати довідку про його доходи, тому вважає, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частину від доходів відповідача. Також сторонами у справі заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подано. З огляду на вказане суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та у відзиві на позов, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. З копії паспорту громадянина України [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.3). Згідно копії про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.05.2019 року присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1020 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-9), відповідно до якого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 12.06.2019 року видано виконавчий лист (а.с.10). Згідно копії довідки квартального комітету "Доваторський" м.Жмеринка від 30.06.2020 року №2582, позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ; до складу її сім`ї входить син [PERSON] , 2006 року народження (а.с.11). Відповідно до повідомлення виконкому Жмеринської міської ради від 21.07.2020 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.19) Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, містять відомості, які мають значення щодо заявленого цивільного спору. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ст.183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що розмір аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 07.05.2019 року в розмірі 1020 грн. є меншим від встановленого законом гарантованого їх мінімального розміру. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2020 року, тобто на момент звернення з цим позовом до суду становить 2318 грн Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо незадовільного стану власного здоров`я, змін свого матеріального або сімейного стану, наявності у нього інших утриманців тощо. Суд визнає безпідставними твердження відповідача щодо значного погіршення матеріального становища та власних труднощів із пошуком постійної роботи, оскільки ним не представлено жодних документальних відомостей стосовно свого перебування на обліку в центрі зайнятості населення на підтвердження дієвих заходів особистого працевлаштування. Також суд визначає неаргументованими доводи відповідача стосовно достатності стягнення з нього на користь позивача у якості аліментів на утримання сина твердої грошової суми в розмірі 1020 грн., яку він і сплачує щомісячно, оскільки це не відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства, неприпустимо виходячи за межі позовних вимог, які позивачем окреслені щодо зміни способу стягнення присуджених аліментів з твердої грошової суми на частину від заробітку платника. При цьому, саме за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, визначається спосіб стягнення коштів на утримання дитини. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року в справі № 759/10277/18. Таким чином, суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, визначає наявність підстав для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів за позовом їх отримувача, відтак позовні вимоги в частині зміни присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі 1020 грн. аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліментів, із визначенням їх в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника підлягають задоволенню судом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за ставкою вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved