Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що з 11 липня 1997 року по вересень 2011 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], який 16 березня 2016 року досяг повноліття. На даний час син продовжує навчання на 3 курсі заочного відділення Коледжу ресторанного господарства Національного університету харчових технологій на бюджетній основі за напрямом підготовки "Виробництво харчової продукції". Термін закінчення навчання - 01 липня 2018 року. Позивачка вказує, що підтримує сина матеріально, купує одяг та продукти харчування, сплачує за проживання, однак зароблених коштів не вистачає. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, хоча має змогу це робити, а тому позивачка і звернулася до суду. В поданій до судового засідання заяві позивачка [PERSON] просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання подав заяву, в якій також просить справу розглянути у його відсутності, однак проти позову заперечив та вказав, що не має змоги надавати матеріальну допомогу сину, оскільки сам живе за рахунок дружини, ніде не працює, доходів не має, фактично проживає в будинку померлої матері, крім того зазначив, що син навчається на бюджетній основі, а тому забезпечується необхідною літературою, і має можливість працювати та мати власний дохід, адже є студентом заочного відділення. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов слід задовольнити, а розгляд провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з липня 1997 року по вересень 2011 року. Від спільного проживання 16 березня 1998 року народився син [PERSON], який змінив прізвище на "Решетнік", що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії І-БВ №063977 та свідоцтва про зміну імені серії І-БВ №009026. Також встановлено, що рішенням Дунаєвецького райсуду з відповідача стягувались аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, однак 16 березня 2016 року сину виповнилось 18 років, а тому стягнення аліментів припинились. На даний час син продовжує навчання на 3 курсі заочного відділення Коледжу ресторанного господарства Національного університету харчових технологій на бюджетній основі за напрямом підготовки "Виробництво харчової продукції". Термін закінчення навчання - 01 липня 2018 року. Позивачка працює, однак отримуваних доходів не вистачає на усі необхідні витрати для утримання сина, який навчається, тому зазнає значних матеріальних труднощів. Згідно ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, здоровий, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, що продовжує навчатись, згідно ст.199 СК України, однак ухиляється від свого обов'язку, що зокрема виявляється в тому, що він відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина. Таким чином, заяву [PERSON] про те, що він не згоден виплачувати аліменти, суд до уваги прийняти не може, оскільки вона суперечить вимогам ст.ст.199, 200 СК України, крім того відповідач належних доказів неспроможності сплачувати кошти на утримання сина не надав, а тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатись у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved