Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним за кредитним договором, який був укладений між АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] При цьому, позивач посилався на те, що відповідач не виконує умови укладеного договору, через що він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Представником позивача до суду надіслано письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином - через оголошення, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 16.11.2005 між АКІБ "УКРСИББАНК", який в подальшому змінив назву на ПАТ "УКРСИББАНК" та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ "УКРСИББАНК" та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8/АК-ТТ190, реєстровий номер - 10204213000. Відповідно до умов вказаного договору отримав кредит у сумі 20 600,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 16.11.2011 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. АКІБ "УКРСИББАНК" свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 20 600,00 дол. США. Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК" відступило свої права вимоги заборгованості за вище вказаним кредитним договором Публічному акціонерному товариству "ДЕЛЬТА БАНК". У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 17137,51 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 13.11.2014 року є еквівалентом 266 659,66 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора, , переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наданими доказами та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved