Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому зазначив, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 червня 2013 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.05.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Також, рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2014 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Таким чином з 25.10.2013 року з нього стягуються аліменти у розмірі 1/2 (50%) з усіх видів його доходу (заробітку). Крім того, 14 травня 2018 року він уклав шлюб з [PERSON] , яка має трьох неповнолітніх дітей, на утримання яких також він несе матеріальні витрати. Вважає, що має низький дохід, тому змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з письмовими матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що з 24 листопада 2007 року по 18 лютого 2013 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2013 року (а.с.9). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 червня 2013 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.05.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Також, рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2014 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Таким чином з 25.10.2013 року з [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/2 (50%) з усіх видів його доходу (заробітку). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 Сімейного кодексу України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.182 ч.1 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За нормами ст.192 ч.1 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені Сімейним кодексом України. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані утримувати і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Відповідно до ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, за нормами ст.183 ч.5 Сімейного кодексу України "Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину". Тому нести відповідальність по утриманню дітей повинні обидва батьки. При цьому, суд враховує, що відповідач також працездатного віку, доказів того, що має на утриманні інших осіб (окрім неповнолітніх дітей) суду не надано, а розмір аліментів на двох дітей встановлений у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, зменшити розмір аліментів, які позивач сплачує на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей з 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до 1/6 частини його заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно.

Outcome: partial