Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Якимівського р-ну Запорізької області про визнання права власності на майно, мотивуючи тим, що позивач у 1986 році уклав шлюб із [PERSON] ( дошлюбне прізвище Гурська) [PERSON], з того ж часу проживав в с.Таврійське ( стара назва Червноармійське) Якимівського району Запорізької області. В зазначений час позивач працював в існуючому на той час колгоспі ім.Калініна, в подальшому зазначене підприємство було реорганізоване в товариство з обмеженою відповідальністю "Калініна", яке розташовувалося в с.Таврійське ( стара назва Червоноармійське) Якимівського району Запорізької області. В період праці в зазначеному підприємстві, а саме в 1995 році, таким підприємством позивачу та його родині було виділено для проживання житловий будинок № 6 по вул. Шкільна ( стара назва Фрунзе) с.Таврійське, який належав зазначеному підприємству та перебував на балансі останнього. В подальшому позивач разом із своєю родиною почали користуватися зазначеним будинком як своєю власністю, були зареєстровані (прописані) за адресою будинку, зокрема позивач зареєстрований в будинку із 14 лютого 1996 року, що підтверджується штампом в паспорті позивача. Керівництвом підприємства були вирішено здійснити продаж зазначеного будинку, у зв'язку з чим позивачем [PERSON] було внесено до каси підприємства відповідні грошові кошти. Як зазначено раніше, позивач та члени його родини зареєстровані у зазначеному житловому будинку, проживають у ньому та користуються ним як своєю власністю. Належним чином, тобто шляхом укладення нотаріально посвідченого договору, зазначений договір купівлі-продажу між ТОВ "Калініна" та позивачем вчинено не було оскільки у підприємства на той час були відсутні правовстановлюючі документи на будинок у зв'язку з тим, що будинок будувався за радянських часів та право власності на нього підтверджувалося шляхом взяття такого домоволодіння на баланс підприємства. Таким чином після фактичної купівлі будинку право власності на будинок за позивачем у відповідності до вимог закону не виникло оскільки згідно вимог ст.227 ЦК України редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу будинку, такий договір підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В подальшому зазначене ТОВ "Калініна" у 2008 році було визнано банкрутом, станом на теперішній час таке підприємство не існує, правонаступники також відсутні . У зв'язку з викладеним позивач вважає доцільним притягти у якості відповідача [PERSON] сільську раду як орган місцевого самоврядування, оскільки на території підпорядкованій їй , розташовано спірне майно і за відповідної процедури - визнання майна безхазяйним, зазначений орган місцевого самоврядування може стати власником зазначеного майна. Як вбачається із викладеного та доданих до позову матеріалів, позивач відкрито, безперервно на протязі більш ніж двадцять років володіє, користується спірним майном. Позивач просив визнати за ним право власності на вказаний будинок. В судове засідання представник позивача подав до суду заяву,у якій підтримав позовні вимоги, вказані в позові в повному обсязі та просила розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, належним чином викликаний до судового засідання до суду не зявився, просив розглянути справу ьез його участі, проти задоволення позову не заперечував.. Суд ухвалив слухати справу без участі сторін. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення попереднього розгляду справу без участі сторін. *відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається за підставами,які не заборонені законом; *відповідно до вимог ст.334 ЦК України право власності на майно у набувача виникає з моменту передачі такого майна; *відповідно до вимог ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист всіх прав власності на майно; *відповідно до вимог ст. 344 ч.І ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном на протязі десяти років, набуває право власності на це майно ( небувальна давність); - згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільною Кодексу України (ред.2003 року) правила статті 344 цього Кодексу за набувальною давністю розповсюджується також на випадки , коли володіння майном почалося за три роки на набуття чинності цим кодексом; У судовому засіданні було встановлено, що : Відповідно до відміток у паспорті громадянина України позивач [PERSON] був прописаний за адресою с.Таврійське (Червоноармійське) Якимівського району Запорізької області вул. Шкільна ( Фрунзе) б. 6 , крім того рішенням виконкому Червоноармійської ( Таврйської ) сільської ради Якимівського району Запорізької області від 28 вересня 1995 р. за № 4 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за вказаною адресою ( а.с.5-6), що підтверджує факт відкритого та безперервного користування та володіння вказаним будинком принаймні з 1996 р. У 2001 р. позивач сплатив ТОВ «Калініна» вартість вказаного будинку ( а.с.7). 22.12.2008 р. ТОВ «Калініна» припинено. ( а.с.11-15) На теперішній час вказаний будинок на балансі [PERSON] сільської ради не перебуває. ( а.с. 9) Розглянувши матеріали справи, розглянувши заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі , бо у судовому засіданні було встановлено, що позивач відкрито, безперервно на протязі більш ніж двадцять років володіє, користується спірним майном, тобто є підстави для визнання права власності за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved