overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 22 жовтня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина - [PERSON]. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра. З грудня 2012 року проживають окремо та не підтримують шлюбні відносини. Тому примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати, сина залишити проживати з нею. Позивач в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Просила змінити позовні вимоги, зокрема, шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею та відносити її дошлюбне прізвище "Чернишина". Змінені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, виклик якого у судове засідання здійснювався у визначеному законом порядку з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, у судове засідання не з'являється, оскільки відсутній за місцем реєстрації. Перевіривши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та можливість ухвалення заочного рішення по справі. Судом встановлено, що 22 жовтня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Великоклецьківською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис № 6 (свідоцтво про шлюб 1-ГЮ № 0004353 від 22.10.2005 року). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-ГЮ № 142315 від 05.07.2011 року). Судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо близько п'яти років. При взаємовідносинах, які склалися між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Згідно принципу 6 "Декларації прав дитини" від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Зазначений принцип міжнародної норми права констатує ту обставину, що малолітня дитина як правило більше потребує саме материнської любові, турботи і розуміння. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що малолітнього сина сторін необхідно залишити проживати з матірю, що не позбавляє батька права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у його вихованні. Щодо вимоги про відновлення дошлюбного прізвища позивача, то суд дійшов таких висновків. Ст.113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі йменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на вказану норму законодавства, є всі підстави для задоволення вимоги щодо зміни її прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне прізвище "Чернишина". Тому позов підлягає до задоволення повністю. Розгляд справи здійснювався за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У травні 2014 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його баба [PERSON], яка все своє майно заповіла йому - [PERSON]. При зверненні до Бородянської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини йому було відмовлено, оскільки у свідоцтві про право власності на житловий будинок замість імені "[PERSON]" вказано "[PERSON]", а в заповіті померла значиться як "[PERSON]". Тому просив встановити факт належності [PERSON], свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Встановити факт того, що заповіт складений 2 березня 1970 року [PERSON] та зареєстрований за №12 в Загальцівській сільській раді Бородянського району Київської області був складений [PERSON]. В судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] заяву підтримали, викладене підтвердили. Заінтересовані особи - Загальцівська сільська рада та Бородянська районна державна нотаріальна контора в судове засідання своїх представників не направили, відповідно до листів, просили слухати справу без участі їх представників. Вислухавши пояснення заявника, його представника - [PERSON], покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок (а.с.11) [PERSON] належить будинковолодіння [ADDRESS]. 02 березня 1970 року посвідчено заповіт [PERSON], 1900 року народження, яка мешкала в с.Поташня Бородянського району Київської області, відповідно до якого вона усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати на день її смерті заповіла [PERSON]. [INFO] в с.Поташня Бородянського району Київської області у віці 86 років померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). З копій довідок виконавчого комітету Загальцівської сільської ради №641 та №649 від 14 квітня 2014 року (а.с.8), вбачається, що [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняв, оскільки ремонтував будинок та обробляв земельну ділянку в [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] являються однією і тією особою. Відповідно до копії листа Бородянської державної нотаріальної контори від 20 травня 2014 року (а.с.9), заявнику було відмовлено у оформлені спадкових прав на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], оскільки у свідоцтві про право власності на житловий будинок замість імені "[PERSON]" зазначено ім"я "[PERSON]". З показів свідків [PERSON], [PERSON], вбачається, що в будинку [ADDRESS] проживала веь час до своєї смерті баба заявника - [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що свідоцтво на право власності та заповіт належать саме [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 20.08.2013р. між Національним університетом державної податкової служби України та [PERSON] було укладено договір №165-с про надання освітніх послуг. Відповідно до умов договору Позивач бере на себе зобов'язання за рахунок коштів Відповідача здійснити навчання студентки [PERSON]. Крім того, згідно Договору відповідач повинен своєчасно вносити плату за надані освітні послуги. Зазначає, що вартість послуги становить 30 558,00 грн. за 2 навчальні роки, пунктом 4.3. договору передбачено, що відповідач зобов'язався вносити плату безготівково кожного семестру у сумі 7 639,50 грн. Також Позивач зазначає, що повністю виконав свої зобов'язання за договором. Проте, у зв'язку з невиконанням навчального плану, студентку [PERSON] було відраховано згідно Наказу "Про відрахування [PERSON]." №1142 від 26.06.2014 р., таким чином освітні послуги були надані на суму - 15 279,00 грн., але відповідачем було сплачено лише - 0,00 грн., тобто заборгованість складає 15 279,00 грн. З метою досудового врегулювання даного питання на адресу Відповідача рекомендованим листом, з повідомленням про вручення, було направлено "Претензію" №1678/01-12 від 11.06.2014 р. про необхідність сплати боргу, але лист відповідачеві доставлено не було про що свідчить довідка з причиною повернення "за закінченням терміну зберігання". Тому просить стягнути із [PERSON] борг за надання освітніх послуг в розмірі - 15 279,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просила слухати справу за її відсутності, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений, причини неявки не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити той факт, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане АФ "Свалявський ЛК" на підставі наказу від 03.12.1996 року №155 належить їм та померлим: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що на даний час мають намір оформити прийняття спадщини, однак не можуть через допущену в правовстановлюючому документі помилку, оскільки у свідоцтві про право власності при написанні їхнього прізвища було допущено помилку та вказано "[PERSON]" замість "[PERSON]". Тому просять заяву задовольнити. У судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] не з"явилися, однак подали заяви, у яких просять справу розглянути у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю. Представник заінтересованої особи Свалявської міської ради в судове засідання не з"явився, міський голова Свалявської міської ради Ланьо І.І. подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14 березня 1969 року та паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 27.05.1996 року Свалявським РВ УМВС України прізвище, ім"я та по-батькові заявника є [PERSON] та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01 жовтня 1971 року та паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 11.11.1997 року Свалявським РВ УМВС України прізвище, ім"я та по-батькові заявника є [PERSON]. Окрім того в згаданих свідоцтва про народження заявників у графі "батько" зазначено [PERSON], у графі "мати" зазначено [PERSON]. Відповідно до: свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] виданого на ім"я [PERSON], яка померла [INFO], свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.08.2014 року виданого на ім"я [PERSON], який помер [INFO] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] на ім"я [PERSON], яка померла [INFO] вбачається, що у таких прізвище померлих зазначено як [PERSON]. Тоді як у свідоцтві на право власності на квартиру [ADDRESS], виданого АФ "Свалявський ЛК" на підставі наказу від 03.12.1996 року №155 прізвище заявників та померлих [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначено як [PERSON]. Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім"ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене суд вважає, що заява [PERSON], [PERSON], заінтересована особа: Свалявська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], яка померла [INFO], мотивуючи тим, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина і вона є спадкоємцем за законом, як дочка померлої. Але при оформленні документів виявилося, що ім"я матері в свідоцтві про її народження записано "[PERSON]", в той час у свідоцтві про смерть матері, її ім"я вказане "[PERSON]". Тому прохає встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла [INFO] була її матір"ю. Встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини. Встановити факт родинних відносин іншим шляхом ніж судовим не має можливості. В судовому засіданні, заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Заінтересована особа: Конотопська міська державна нотаріальна контора в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. А також повідомила, що після померлої [INFO] [PERSON] 02.08.2014 року до нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від [PERSON], на підставі якої заведена спадкова справа 274/2014 рік (а.с.13). Вислухавши пояснення заявниці, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], мати заявниці ( а.с.6). При оформленні документів виявилося, що ім"я матері в свідоцтві про народження заявниці записано "[PERSON]", в той час у свідоцтві про смерть матері заявниці, її ім"я вказане "[PERSON]" (а.с.5-9). Як підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка померла [INFO] була матір"ю [PERSON]. Вони знають цю сім'ю дуже давно та знають, що між заявником та [PERSON] існували родинні стосунки. Таким чином в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла [INFO], була матір"ю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16 червня 2017 року у цивільній справі №2-з/756/133/17 за заявою представника позивача [PERSON] про забезпечення позову заяву було задоволено, забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS], загальною площею 54,7 кв.м. 08 серпня 2017 року представником позивача [PERSON] подано до суду заяву про виправлення описки в резолютивній частині ухвали суду про забезпечення позову від 16 червня 2017 року, оскільки в ній допущено описку, а саме: невірно вказано загальну площу квартири - замість "57,0 кв.м" зазначено "54,7 кв.м". Заявник, який одночасно є представником позивача [PERSON], в судовому засіданні заяву про виправлення описки підтримав, просив суд її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 219 ЦПК України неявка у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву представника позивача [PERSON] про виправлення описки в ухвалі суду слід задовольнити з наступних підстав. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16 червня 2017 року у цивільній справі №2-з/756/133/17 за заявою представника позивача [PERSON] про забезпечення позову заяву було задоволено, забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS], загальною площею 54,7 кв.м. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна площа квартири [ADDRESS] становить 57,0 кв.м. Зважаючи на те, що інформація стосовно технічної характеристики квартири [ADDRESS] внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно пізніше, ніж видані правовстановлюючі документи на дану квартиру комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації", тому суд вважає за необхідне виправити описку в абзаці 2 резолютивної частини ухвали суду, а саме: вірно вказати загальну площу квартири - замість "54,7 кв.м" зазначити "57,0 кв.м". Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Зважаючи на вищенаведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме встановлення того, що він є сином [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про його народження матір"ю вказана [PERSON], а відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу її прізвище до і після укладення шлюбу не змінювалося та значиться як - [PERSON]. Вказані розбіжності виникли в 1972 році під час отримання батьками свідоцтва про народження сина. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересована сторона [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечувала та пояснила, що дійсно при отриманні свідоцтва про народження її сина [PERSON] не звернула уваги на те, що в свідоцтві про народження сина її прізвище записано як [PERSON], а не [PERSON]. Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] народився [INFO] в м. Києві, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією паспорта громадянина України (а. с. 6, 11). Згідно свідоцтва про його народження серії [NUMBER] батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу прізвище матері заявника до і після укладення шлюбу не змінювалося та зазначено як [PERSON] (а. с. 14). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що давно знають сторін по справі, та дійсно [PERSON] являється матір"ю [PERSON] та при реєстрації шлюбу не змінювала прізвища. Враховуючи те, що при реєстрації народження заявника [PERSON] була допущена помилка в написанні прізвища його матері в свідоцтві про народження та зазначено як "[PERSON]", однак згідно паспорту та свідоцтва про розірвання шлюбу її прізвище зазначено як "[PERSON]", тому суд оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що дійсно встановлено факт, що [PERSON] являється матір"ю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

01 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився,однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони з вересня 2010 року по липень 2014 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с.3-5). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріали справи свідчать про те, що сторони не проживають однією сім"єю з липня 2014 року, і з вказаного часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач здоровий, на тяжкі захворювання не хворіє, інвалідом не являється, аліменти нікому не виплачує, інших утриманців не має, працює монтером колії в ПЧ-3 ДП "Донецька залізниця". Тому суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 27.03.2014 року у розмірі 1032,00 грн. на місяць. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітнього сина, а також те, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має, працює, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того в порядку ст.ст.3,4 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], територіальної громади в особі виконкому Шершнівської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом, у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця за законом є позивач та його сестра - [PERSON], відповідач по справі. Позивач не може отримати свідоцтво на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, оскільки спадкове майно не зареєстроване належним чином. Тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі в судовому засіданні, позов підтримує з підстав зазначених у позові. Відповідачі, в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлені про день та час розгляду справи належним чином, однак надали суду заяви, в яких проти задеволення позовних вимог не заперечили та просили розглядати справу у їх відсутність. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.5) - [INFO] в с. Шершні Коростенського району Житомирської області помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом, у вигляді житлового будинку [ADDRESS] (а.с.14-18). Після смерті чоловіка позивач не може отримати свідоцтво на спадщину за законом у встановленому законом порядку, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно, що видно з листа від 30.05.2014 року (а.с.19). Дані обставини ніким не спростовані та стверджуються документами, зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні. Згідно ст.ст.1268, 1270 Цивільного кодексу України - "Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини." Відповідно до ст.1268 ч.5 Цивільного кодексу України - "Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини." Відповідно до ст. 328 ч.1 Цивільного кодексу України - "Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом." Тому у суду є всі підстави про задоволення даного позову, який стверджує про те, що позивач набув право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON], померлому [INFO]. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та про задоволення позову.

Outcome: approved