Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ПрАТ "Зернопродукт МХП" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позов мотивований тим, що позивач успадкувала за [PERSON] та є власником земельної ділянки загальною площею 2,5938 га, кадастровий номер 0524884200:02:002:0042, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лознянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. У 2019 році позивач дізналась, що вказана земельна ділянка перебуває в користуванні відповідача на підставі письмового договору оренди землі. Проте позивач жодних договорів не укладала та не підписувала. Відповідачем було надано копію договору оренди землі №15/2008 Л-Х-В від 01.09.2008 щодо цієї земельної ділянки, укладеного на 15 років, сторонами в договорі вказані [PERSON] та відповідач. Однак, [PERSON] також не підписувала договір, а була лише усна домовленість про передачу вказаної земельної ділянки в користування відповідачу за умови її повернення на першу вимогу. Враховуючи викладене, позивач просить усунути перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі. Ухвалою суду від 30.12.2020 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 01.02.2021 задоволено клопотання представника позивача, витребувано: у відповідача оригінал договору оренди землі № 15/2008 Л-Х-В від 01.09.2008; у Хмільницького відділу обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області пенсійну справу [PERSON] ; з Хмільницької державної нотаріальної контори спадкову справу [PERSON] . Також призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, на час проведення експертизи зупинено провадження. Ухвалою суду від 26.03.2021 поновлено провадження. Ухвалою суду від 01.04.2021 задоволено клопотання експерта, представника позивача, витребувано: у Хмільницькому районному відділі ДМС України у Вінницькій області заяву про отримання паспорта (форма № 1) [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; з архіву Вінницької дирекції АТ "Укрпошта" оригінали відомостей про отримання [PERSON] , 1922 р.н., пенсійних виплат за 2008-2011 роки; з Лознянського старостинського округу Уланівської територіальної громади Вінницької області оригінал примірника заповіту, складеного 12.08.2008 [PERSON] . Також провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 24.09.2021 до суду надійшов висновок експертів ВВ КНДІСЕ МЮ України № 1699/1700/21-21 від 16.09.2021 за результатами проведення судової технічної та почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 04.10.2021 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 20.10.2021 представником позивача подано клопотання про приєднання до матеріалів справи детального розрахунку понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Ухвалою суду від 08.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 18.11.2021 до суду надійшла заява представника відповідача про надання доступу до електронної справи, з можливістю ознайомлення з матеріалами справи, поновлення та встановлення нового строку для надання відзиву. Ухвалою суду від 20.11.2021 клопотання представника відповідача адвоката Аксютіна Р.В. задоволено частково, надано представнику відповідача доступ до даної справи в підсистемі «Електронний суд», у задоволенні іншої частини клопотання відмовлено. 06.12.2021 до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Аксютіна Р.В. про розгляд справи без участі відповідача та його представника. 21.12.2021 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника, позов підтримав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Позивач, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2015 є спадкоємцем та успадкувала за [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,5938 га, кадастровий номер 0524884200:02:002:0042, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лознянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а.с. 14, 16, 17 -18, 19 ). Витягом з Державного реєстру речових прав підтверджено, що позивач є власником даної земельної ділянки (копія на а.с. 15, 16). Згідно договору оренди землі № 15/2008-Л-Х-В від 01.09.2008 [PERSON] передала вказану земельну ділянку в оренду відповідачу на строк 15 років. Вказаний договір оренди землі зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДЗК 16.12.2008 за № 040884200181 ( копії на а.с. 10-13, 24-27, 30-33, оригінал договору а.с. 73). Відповідно до висновку експертів ВВ КНДІСЕ МЮ України № 1699/1700/21-21 від 16.09.2021 за результатами проведення судової технічної та почеркознавчої експертизи, підпис від імені " [PERSON] " у Договорі оренди землі № 15/2008 Л-Х-В від 01.09.2008 (Розділ "Реквізити та підписи сторін" в графі "Орендодавець"), - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Підпис від імені " [PERSON] " у Договорі оренди землі № 15/2008 Л-Х-В від 01.09.2008 (Розділ "Реквізити та підписи сторін" в графі "Орендодавець"), - виконаний не тією особою, від імені якої він зазначений, а іншою особою. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. (частина перша статті 317 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 391 ЦК України). За змістом частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірному договорі) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, а за статтею 18 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Вказаний висновок щодо застосування відповідних норм права, викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц та відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у даній справі. Як встановлено судом [PERSON] договору оренди землі не підписувала, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи № 1699/1700/21-21 від 16.09.2021 який приймається судом до уваги, тобто волевиявлення на укладення договору не висловлювала. Отже вказаний договір є неукладеним, тобто земельна ділянка перебуває у фактичному користуванні відповідача без встановлених законом підстав, а тому ефективним способом захисту порушеного права позивача, яка успадкувала за [PERSON] та з 17.02.2015 року є власником цієї земельної ділянки, є усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема шляхом повернення такої земельної ділянки, що узгоджується з ст. 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). За змістом п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із проведенням експертизи. За змістом ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення (Постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц). Приймаючи до уваги те, що представником позивача документально доведено, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн (а.с. 131, 132-134, 135, 136), а представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не заявлено, суд, з урахуванням задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку, що такі витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача. Інші судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 840,80 грн, а також витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 5148,30 грн, з урахуванням задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно д ст. 96 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили повернути оригінали письмових документів, наданих для проведення експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved