Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звенулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 302991,03 гривень страхового відшкодування та вирішити питання судових витрат. Позовні вимог обгрунтовані тим, що 05 листопада 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ФОП [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМЛ31754 р., предметом якого є страхування автомобіля «FORD», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 06 січня 2019 р. на 14 км. а/д Київ-Одеса трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «FORD», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2019 року у справі №521/2114/19, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 08 січня 2019 року до Позивача звернувся Потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи з ремонтної калькуляції № 208107 від 29 березня 2019 року здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 401 991,03 грн. (платіжне доручення № 29039 від 18.04.2019 р.). Позивач звернувся до страхової компанії [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування. Остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності за мінусом суми франшизи, а саме: у розмірі 99 000,00 грн. На теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу та сумою франшизи, передбаченої Полісом №АМ/6297194 в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», а саме: 302991,03 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року справа направлена до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду за підсудністю. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 03 червня 2021 року. У судове засідання 03 червня 2021 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності. Розгляд справи відкладено на 19 серпня 2021 року. У судове засідання 19 серпня 2021 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судові засідання 03 червня 2021 року та 19 серпня 2021 року не з`явився, сповіщався належним чином за адресою згідно даних отриманих судом з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. До суду повернувся конверт з судовою повісткою на 03 червня 2021 року з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також до суду повернувся конверт з судовою повісткою на 27 липня 2021 року з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Виходячи з правової позиції Верховного Суду від 01 квітня 2021 року по адміністративній справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування. Такий підхід підтверджується чіткою та послідовною судовою практикою, закрема постановою Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17, постановами Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 листопада 2018 року між ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ФОП [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМЛ31754 р., предметом якого є страхування автомобіля «FORD», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 06 січня 2019 року на 14 км. а/д Київ-Одеса трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «FORD», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2019 року у справі №521/2114/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 08 січня 2019 року до ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулася ФОП [PERSON] звернувся Потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи з ремонтної калькуляції № 208107 від 29 березня 2019 року здійснив виплату страхового відшкодування на користь ФОП [PERSON] в розмірі 401 991,03 грн. (платіжне доручення № 29039 від 18.04.2019 р.). ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернувся до Страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності за мінусом суми франшизи, а саме: у розмірі 99 000,00 грн. На теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу та сумою франшизи, передбаченої Полісом №АМ/6297194 в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», а саме: 302991,03 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика (Позивач), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.? Частиною 1 ст. 166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи., відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності. Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Порядок оцінки шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, визначено методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду Державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092. Отже, Позивачу як кредитору належить право вимоги до Відповідача в межах ліміту страхового відшкодування. Позивач вільно, на власний розсуд може обирати спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 24.04.2018р. по справі № 910/9030/17; постанові ВСУ від 01.02.2018 р. по справі № 910/22886/16; постанові ВСУ6- 1009цс15 від 24.02.2016р.; постанові 910/15182/17 від 10.07.2018р.; постанова ВСУ №760/9055/15-ц від 13.06.2018р. За таких обставин, суд доходить висновку про обгрунтованість позову ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та задовольняє його. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, який, отже, підлягає стягненню з відповідача у сумі 454,87 грн.

Outcome: approved