Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи вкладником банку та включення до списку вкладів посилаючись на те, що від 07 березня 2010 року, в період з 11 вересня 2012 по 2013 роки було укладено депозитні договори між [PERSON] та ПАТ «Банк»Фінанси та кредит», а саме: 1) договір №7919/370-12 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті від 11 вересня 2012 року, терміном по 16 вересня 2013 року з процентною ставкою 8,00% річних у сумі 25000,00 (двадцять п'ять тисяч) євро 00 центів; 2) договір №6791/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті від 17 вересня 2013 року, терміном по 22 вересня 2014 року з процентною ставкою 9,10% річних у сумі 25000,00 (двадцять п'ять тисяч) євро 00 центів; 3) договір №9042/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті від 11 грудня 2013 року, терміном по 16 грудня 2014 року з процентною ставкою 21,50% річних у сумі 150000,00 (сто п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Вказує, що починаючі із серпня 2014 року по березень 2015 року вона неодноразово зверталася, в інтересах на підставі довіреності, до відділення №87 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з усними та письмовими заявами (вимогами) про виплату [PERSON], суми банківського вкладу по Договору про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті №6791/370-13 від 17 вересня 2013 року, в розмірі 26 540,00 євро (двадцять шість тисяч 540 євро), яка складається із суми банківського вкладу в розмірі 25 000,00 євро (двадцять п'ять тисяч євро) та відсотків в розмірі євро (одна тисяча п'ятсот сорок євро) та по Договору про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті № 9042/370-13 від 11 грудня 2013 року, в розмірі 171 грн. (сто сімдесят одна тисяча вісімсот двадцять чотири грн.), яка складається із суми банківського вкладу в розмірі 150 000, 00 грн. (сто п'ятдесят тисяч гривень) та відсотків в розмірі 21 824, 00 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот двадцять чотири гривні), однак Банк Фінанси та Кредит не визнавав зазначену суму. На підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015р. №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 вересня 2015р. №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Пізніше в листопаді 2015 року вона побачила на сайті Фонду оголошення про те, що розпочинаються виплати вкладникам АТ «Банк «Фінанси та Кредит» і, що виплати коштів будуть здійснюватись через установи чотирьох банків. В переліку банків зазначено, що в Чернівецькій області виплачує ПАТ «Альфа-Банк». Однак, в ПАТ «Альфа-Банк» їй повідомили, що у них відсутні дані щодо внесення до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відомостей щодо вкладу та нарахованих відсотків, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а саме за вищевказаними депозитними договорами укладеними із [PERSON]. 18 листопада 2015 року вона надіслала Відповідачу, Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявській Олені Степанівні, рекомендованим листом заяву про повернення депозитних грошових коштів. 03 грудня 2015 року, повторно звернулась із аналогічною заявою до Відповідача, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни, однак письмової відповіді від неї на сьогоднішній день так і не отримала. Окрім цього, 10 грудня 2015 року вона повторно звернулась до ПАТ «Альфа- Банк» де їй порадили звернутись у відділення Банку «Фінанси та Кредит». У відділенні №87 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» їй також повідомили, що [PERSON] немає в списку вкладників банку, при цьому письмову відповідь відмовились надати, пояснюючи відсутністю у них відповідних повноважень, оскільки діє тимчасова адміністрація. 15 січня 2016 року, через канцелярію суду позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої: просить визнати [PERSON], [INFO], проживаючу за адресою [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], вкладником Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та включити [PERSON], [INFO], проживаючу за адресою [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] до списку вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідач подав заперечення проти прозову у якому зазначив, що вважає його безпідставним, просить суд відмовити задоволенні позовних вимог позивача з наступних підстав. Договір № 9042/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» від 11.12.201 Зроку, на який посилається позивач як на підтвердження своїх позовних вимог обліковуються в операційній системі Банку на суму 15000,00грн., які були виплачені позивачу 25.12.2015 року, що вбачаеться з виписки по особовому рахунку, та Договір № 6791/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 17.09.201 Зроку, на який посилається позивач як на підтвердження своїх позовних вимог, обліковуються в операційній системі Банку на суму 1 000,00 ЄВРО, які були виплачені позивачу 30.11.2015 року, що вбачаеться з виписки по особовому рахунку. Різниця суми вкладу у наданому позивачем договорі № 9042/370-13 від 11.12.2013 року (150000,00грн.) та сумою, що облікована в операційній системі банку (15000,00грн) та Договорі № 6791/370-13 від 17.09.2013 року (2 50000,00 ЄВРО) та сумою, що облікована в операційній системі банку (1 000,00 ЄВРО і пояснюється тим, що службові особи АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у період з 15 лютого 2012 року по 25 липня 2014 року, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, володіючи доступом до бази даних банківської установи, у тому числі, рахунків клієнтів, умисно, шляхом внесення неправдивих відомостей у документи, незаконно привласнювали кошти клієнтів банку, у зв'язку з чим 28 липня 2014 року було відкрито кримінальне провадження № 12014260000000595 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Відповідно до п.25 Постанови Пленуму ВАСУ №8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Оскільки Фонд гарантування вкладів фіичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно - правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України. Вказував, що даний спір не підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Просив відмовити в задоволені позовних вимог. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду через канцелярію заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в період з 11 вересня 2012 по 2013 роки було укладено депозитні договори між [PERSON] та ПАТ «Банк»Фінанси та кредит», а саме: 1) договір №7919/370-12 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті від 11 вересня 2012 року, терміном по 16 вересня 2013 року з процентною ставкою 8,00% річних у сумі 25000,00 (двадцять п'ять тисяч) євро 00 центів (а.с.14-15); 2) договір №6791/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті від 17 вересня 2013 року, терміном по 22 вересня 2014 року з процентною ставкою 9,10% річних у сумі 25000,00 (двадцять п'ять тисяч) євро 00 центів (а.с.17) 3) договір №9042/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті від 11 грудня 2013 року, терміном по 16 грудня 2014 року з процентною ставкою 21,50% річних у сумі 150000,00 (сто п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок (а.с.19). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці 10 квітня 2015 року №727/1744/15-ц (провадження № 2/727/809/15), по цивільній справі за позовом [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківських вкладів, нарахованих відсотків, позовні вимоги задоволено повністю (а.с.21-23). Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі даного рішення, Шевченківським районним судом м. Чернівці було видано виконавчий лист від 20 травня 2015 року, про стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», по Договору про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті №6791/370-13 від 17 вересня 2013 року, суму заборгованості в розмірі 26 540,00 євро (двадцять шість тисяч 540 євро), яка складається із суми банківського вкладу в розмірі 25 000,00 євро (двадцять п'ять тисяч євро) та відсотків в розмірі 1540,00 євро (одна тисяча п'ятсот сорок євро) та по Договору про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті № 9042/370-13 від 11 грудня 2013 року, суму заборгованості в розмірі 171 824,00 грн. (сто сімдесят одна тисяча вісімсот двадцять чотири грн.), яка складається із суми банківського вкладу в розмірі 150 000, 00 грн. (сто п'ятдесят тисяч гривень) та відсотків в розмірі 21 824, 00 грн. (а.с.24) 08 червня 2015 року, відділом ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві відкрито виконавче провадження за №47779477 по вищевказаному виконавчому листу №727/1744/15-ц.(а.с.26). Однак, зазначене рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці не було виконане виконавчою службою у зв'язку з тим, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року задоволено клопотання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", щодо забезпечення адміністративного позову. Заборонено Державній виконавчій службі України (код ЄДРПОУ: 37471975) та будь-яким її правонаступникам та органам державної виконавчої служби та їх правонаступникам, Національному банку України (код ЄДРПОУ: 00032106) та його територіальним управлінням (головним управлінням), Гловному управлінню Національного банку України по м. Києву і Київській області (код ЄДРПОУ: 09321020, код фінансової установи (МФО): 321024)), Публічному акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк" (АТ "Укрексімбанк", код ЄДРПОУ: 00032112, код фінансової установи (МФО): 322313), Публічному акціонерному товариству комерційний банк "Правекс-Банк" (ПАТКБ "Правекс-Банк", код ЄДРПОУ: 14360920, кодфінансової установи (МФО): 380838), Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк" (ПАТ "Укрсоцбанк", код ЄДРПОУ: 00039019, код фінансової установи (МФО): 300023), Публічному акціонерному товариству "Єітібанк" (ПАТ "Єітібанк", код ЄДРПОУ: 21685485, код фінансової установи (МФО): 300584) вчиняти будь-які дії щодо накладення арешту на зазначені нижче рахунки та кошти (грошові кошти) на рахунках, а також будь-яке стягнення, примусове списання коштів (грошових коштів) за платіжними та іншими вимогами Державної виконавчої служби України та будь-яких її правонаступників з наступних кореспондентських рахунків Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (АТ "Банк "Фінанси та Кредит", код ЄДРПОУ: 09807856). На підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015р. №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 вересня 2015р. №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».(а.с.27). Позивачкою, 18 листопада 2015 року надіслала Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявській Олені Степанівні, рекомендованим листом заяву про повернення депозитних грошових коштів в розмірі 26 540,00 євро та 171 грн. згідно рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.04.2015 року. (а.с. 30). 03 грудня 2015 року позивачка повторно звернулась із аналогічною заявою до Відповідача, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни. (а.с. 29). Отже, незважаючи на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.04.2015 року №727/1744/15-ц, яке набрало законної сили, Відповідачем фактично не визнається сума депозитних вкладів чим порушуються права вкладника банку по поверненню коштів, так як згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів» вимоги фізичних осіб- вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами взагалі не повинні заявлятись. Відповідно до п.п.16, 17 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів» (надалі - «Закон №4452-VI») тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Згідно ч. 3 ст. 34 Закону №4452-VI, виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, (ч. 1 ст. 36 Закону №4452-УІ). На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом уповноваженою особою Фонду межах та порядку (ч.2 ст. 36 Закону №4452-VI). Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розмішує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду (ч.4 ст. 45 Закону №4452-VI). Відповідно до ст. 27 Закону №4452-VI, «Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч.2 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку). Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч.2 ст.77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника. Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч.2 ст.77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.» Згідно ч.1 ст. 28 Закону №4452-VI, фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Черговість на порядок задоволення вимог до банку визначається ст.52 Закону №4452-УІ. Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону №4452-УІ, Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною другою статті 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За змістом ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до положень ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Отже, за змістом наведеним норм права, зобов'язання банку полягає у виплаті володільцеві рахунку грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором. Так, положеннями ч.2 ст. 56 Закону України "Про Національний банк України" передбачено, що нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Згідно п.1.6. «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року №516 (далі положення №516), банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний рахунок (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Таким чином, оскільки Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не включає [PERSON] до списку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до депозитних договорів на суму 25 000,00 євро та 150 000, 00 грн. грн. необхідно визнати [PERSON] вкладником АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до Договору про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті №6791/370-13 від 17 вересня 2013 року, саме на суму 25 000,00 євро (двадцять п'ять тисяч євро) та по Договору про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті № 9042/370-13 від 11 грудня 2013 року, саме на суму 150 000, 00 грн. (сто п'ятдесят тисяч гривень) та зобов'язати Відповідача включити [PERSON] до списку вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Що стосується питання підсудності, то слід зазначити наступне. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст.633 ЦК України) (ч.2 ст.1058 ЦК України). Частиною 2 ст.633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Депозитний вкладник є споживачем фінансових послуг, що надаються банком, а тому правовідносини, що виникли між вкладником та банком регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У зв'язку з наведеним, на вкладника поширюються положення ч.5 ст. 110 ЦПК України, згідно яких позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача. Також суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved