Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 27.08.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ПростоФінанс" та відповідачем було укладено кредитний договір №02004267749, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 47935 гривень на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у строки, передбачені договором. Відповідач не виконує покладені на нього договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 10.01.2015 року утворилася заборгованість за договором в сумі 57102 гривні 81 копійка. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" є фінансовою установою та має право здійснювати факторингові операції, і 18.05.2012 року ТОВ "ПростоФінанс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" уклали договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив на користь позивача право вимоги до відповідача по кредитному договору відповідача, і в зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не виконує свої зобов'язання по договору, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості та сплачених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. За наявності згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.08.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ПростоФінанс" та [PERSON] було укладено кредитний договір №02004267749(а.с.5-7). Відповідно до пункту 1.1 вищевказаного договору, відповідачу надано кредит у сумі 47935 гривень на умовах, передбачених договором, який підлягає погашенню в термін до 10.09.2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у строки, передбачені договором. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" є фінансовою установою та має право здійснювати факторингові операції, а тому 18.05.2012 року між ТОВ "ПростоФінанс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ПростоФінанс", а TОB "ПростоФінанс" зобов'язувалось відступити ТОВ "Кредитні Ініціативи" свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1 до договору відступлення(а.с.13-17). Відповідно до вищевказаного договору сторони свої зобов'язання повністю виконали: ТОВ "Кредитні Ініціативи" передало грошові кошти, а ТОВ "ПростоФінанс" відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Так відповідно до умов даного договору ТОВ "ПростоФінанс" відступив на користь ТОВ "Кредитні Ініціативи" право вимоги до відповідача по кредитному договору №02004267749, що підтверджується витягом з додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю(а.с.20). Однак, відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 10.01.2015 року має 36044(тридцять шість тисяч сорок чотири) гривні 25 копійок простроченої заборгованості по кредиту, 16759(шістнадцять тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) гривень 92 копійки заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 1965(одна тисяча дев'ятсот шістдесят п'ять) гривень 54 копійки заборгованість по комісії за користування кредитом( а.с.21). Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України та умов кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку(штраф, пеня). Згідно ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, у зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку(штраф), який станом на 10.01.2015 року складає 2333 гривні 10 копійок. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається відповідно до статті 525 ЦК України. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанні у цей строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, у відповідності до ч.1 статті 612 ЦК України. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Підстав для звільнення відповідача від відшкодування заборгованості судом не встановлено. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору №02004267749 від 27.08.2007 року в сумі 57102 гривні 81 копійка, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 571 гривня 03 копійки. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.512, 525, 526, 530, 536, 549, 550, 610, 611, 612, 625, 1050, 1077, 1079 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved