Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів, покликаючись на те, що 22.03.2012р. між [PERSON] та Приватним підприємством "ГРИФОН-БУД-ІНВЕСТ" було укладено Попередній договір №37 на подальшу купівлю-продаж гаража та Попередній договір №36 на подальшу купівлю-продаж квартири [ADDRESS]. Серед умов вказаних попередніх договорів були умови про те, що сторони домовились, що гарантійний внесок повертається Продавцем Покупцю (у повному обсязі) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок останнього, якщо основний договір не буде укладений у зв'язку з неможливістю виконання Продавцем зобов'язання, передбаченого у п. 1 наведених договорів, або відмові Продавця від укладення Основного договору з інших причин, незалежних від Продавця. При цьому Продавець зобов'язався повернути гарантійні внески Покупцю (тобто мені) протягом трьох банківських днів, з моменту спливу терміну, вказаного у п. 1 попередніх договорів. Основні договори на купівлю наведеної квартири та гаража не було укладено з вини Продавця. Проте гарантійні внески у передбачений договорами строк Покупцеві повернуто не було. З метою стягнення з ПП "ГРИФОН-БУД-ІНВЕСТ" сум гарантійних внесків я змушена була звернутися до суду. Так, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2013р. було задоволено повністю позовні вимоги [PERSON] до ПП "ГРИФОН-БУД-ІНВЕСТ" та стягнуто з відповідача суми гарантійних внесків за попередніми договорами. Проте, у п. 12 вищевказаних попередніх договорів передбачено, що у випадку порушення продавцем терміну повернення грошових коштів, Продавець сплачує Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. А у випадку, якщо прострочення терміну платежу перевищить тридцять календарних днів, Продавець (додатково до пені) сплачує покупцю штраф у розмірі 3% від суми заборгованості. При цьому нарахування пені за кожен день прострочення понад 30 календарних днів не припиняється. Рішення суду про стягнення з відповідача грошових коштів, переданих у якості гарантійних внесків, було виконано відповідачем в порядку виконавчого провадження. Так, 08.08.2013р. перераховано 251 575,44 грн. (платіжне доручення №6381) та 15.08.2013р. було перераховано 135 540,79грн. (платіжне доручення №6411). Оскільки грошові кошти, що були мною передані у якості гарантійних внесків, не було повернуто відповідачем у передбачений договором строк, тому вважаю, що з відповідача повинна підлягати стягненню передбачена договором неустойка. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 22.03.2012р. між [PERSON] та Приватним підприємством "ГРИФОН-БУД-ІНВЕСТ" було укладено Попередній договір №37 на подальшу купівлю-продаж гаража та Попередній договір №36 на подальшу купівлю-продаж квартири [ADDRESS]. Як вбачається з умов вищенаведених попередніх договорів відповідач за прострочення повернення гарантійних внесків зобов'язався сплатити позивачу пеню та штраф. Розмір гарантійного внеску, що його повинен був повернути відповідач, за даним договором становить 320 924,64грн. Строк повернення грошових коштів встановлено в три банківські дні з моменту спливу терміну, зазначеного в п. 1 Попереднього договору №36, а саме з 30.12.2012р. Тому граничний термін повернення гарантійного внеску припадає на 04 січня 2013 року (з урахуванням того, що 31.12.2012р. та 01.01.2013р. вихідні дні). Частину гарантійного внеску у розмірі 251 575,44грн. було повернуто 08.08.2013р. тому розмір пені в частині цього прострочення становить - 21 918,08грн. Решту суми боргу за договором №36 у розмірі 69 349,20 грн. було повернуто 15.08.2013р. Тобто, період прострочення повернення гарантійного внеску в розмірі 69 349,20грн. становить з 05.01.2013р. по 15.08.2013р. Розмір пені в цій частині прострочення становить 6 222,43грн. Отже, сума пені за Попереднім договором №36 від 22.03.2012р. становить: 21 918,08грн. + 6 222,43грн = 28 140,52грн. Розмір штрафу за прострочення повернення гарантійного внеску понад 30 днів становить:320 924,64грн. x 0,03грн. = 9627,70грн. Розмір гарантійного внеску, що його відповідач повинен був повернути за Попереднім договором №37 становить 62 750,59 грн. Граничний термін повернення вказаних грошових коштів 04.01.2013р. Вказані кошти було повернуто 15.08.2013р. Розмір пені за прострочення повернення гарантійного внеску становить 5 630,36грн. Розмір штрафу за прострочення повернення гарантійного внеску за Попереднім договором №37 становить: 62 750,59грн. x 0,03 = 1 882,51грн. Розрахунок 3% річних за користування чужими грошовими коштами. Отже, за користування грошовими коштами позивачки відповідач також повинен сплатити три проценти річних за весь період прострочення. Отже, розмір трьох процентів річних за користування моїми грошовими коштами становить: 4 466,33 грн. + 2 345,22 грн. = 6811,55 грн. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язань є договір. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 627 і 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved