Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

1. Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС"" (ПАТ "СГ "ТАС"") звернулося до суду із даним позовом та просить стягнути із [PERSON] 30 795 грн 53 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу та понесені витрати на судовий збір в розмірі 2270 грн 00 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.03.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю [PERSON] , який керував транспортним засобом "ГАЗ", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , цивільна відповідальність якого застрахована в ПАТ "СГ "ТАС"" за полісом № АК/9371986, та за участю [PERSON] , який керував транспортним засобом "Geely MK Cross", реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.04.2018 [PERSON] ( [PERSON] ) визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 09.03.2018. 26.04.2018 ПАТ "СГ "ТАС"" було здійснено виплату відшкодування в розмірі 30 795 грн 53 коп. потерпілому [PERSON] -власнику автомобіля "Geely MK Cross", реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Оскільки вину [PERSON] у вчиненні даної ДТП встановлено постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.04.2018, , то у позивача виникло право регресної вимоги до заподіювача шкоди- [PERSON] . 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25.03.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами 21.04.2021, що підтверджується поштовим повідомленням, що знаходиться в матеріалах справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до вимог ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 3. Судом встановлено такі обставини. 04.04.2018 постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік. Постановою суду встановлено, що 09.03.2018 [PERSON] , рухаючись близько 09:15 год. по вул. Б.Хмельницького, 137 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, керував транспортним засобом марки "ГАЗ 53", державний номер [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду із застосуванням приладу ALCOTEST «Drager» № ARВL - 0601, проба позитивна - 2,01 %. Крім цього, [PERSON] 09.03.2018 близько 09:15 год. по вул. Б.Хмельницького, 137 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, керуючи транспортним засобом марки "ГАЗ 53", державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Geely MK Cross", державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду у попутному напрямку. В результаті ДТП автомобіль марки "Geely MK Cross" отримав механічні пошкодження, потерпілих немає. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.9 "а", 12.1, 13.1 ПДР України. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9371986 від 31.10.2017, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС"" (страховик) та [PERSON] (страхувальник) як власником транспортного засобу "ГАЗ", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , застраховано цивільну відповідальність в ПАТ "СГ "ТАС"" на суму 200 000,00 грн за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, на суму 100 000,00 грн за шкоду заподіяну майну, та 0,00 грн.-розмір франшизи. Строк дії договору з 31.10.2017 до 30.10.2018 включно. 12.03.2018 потерпілий від ДТП 09.03.2018 [PERSON] подав страховику ПАТ "СГ "ТАС"" повідомлення про настання страхового випадку. Дана заява була зареєстрована під номером: 03744/40/2018/53 від 14.03.2018. 22.03.2018 складено протокол № 3838 огляду колісного транспортного засобу "Geely MK Cross", реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до страхового акту № 11368Р/40/2018 від 24.04.2018 та розрахунку суми страхового відшкодування розмір страхового відшкодування становить 30 795 грн 53 коп., без ПДВ. З копії звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 16.04.2018 № 3838 вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження колісного транспортного засобу марки "Geely MK Cross", реєстраційний номерний знак [NUMBER] , станом на 09.03.2018 становить з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ: 33044,88 грн. Як вбачається з копії платіжного доручення № 72713 від 26.04.2018 АТ "СГ "ТАС"" здійснило виплату страхового відшкодування на суму 30 795 грн 53 коп., призначення платежу: "страхове відшкодування згідно полісу № АК/9371986 від 31.10.2017, отримувач [PERSON] , ІПН: [NUMBER] , на к/р [NUMBER] , без ПДВ". 4. Судом застосовуються такі норми права. Цивільним кодексом України (ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Закон). Згідно з вимогами ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Це передбачено також п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України відповідно до якого, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5-6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13, вбачається, що у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04.07.2018, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. 5. Висновок суду з оцінки аргументів учасників справи, обставин справи, досліджених доказів в їх сукупності, застосовних норм права. Предмет позову - відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, суд враховує, що до обставин, які підлягають доказуванню відносяться факти заподіяння шкоди потерпілому (її наявність), протиправної поведінки відповідача, як заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина заподіювача шкоди, а також розмір заподіяної шкоди та факт відшкодування шкоди страховиком потерпілому. З огляду на приписи ч. 2 ст. 1166 ЦК України вина заподіювача шкоди презюмується, а доведення відсутності вини щодо заподіяння шкоди покладається на заподіювача шкоди. Факт заподіяння шкоди та вина заподіювача шкоди-позивача встановлена, підтверджується постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.04.2018 у справі № 373/426/18 (а.с. 6). Відповідно до частин 4-5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду не надіслав. Суд дійшов висновку за результатами дослідження доказів, що позивачем доведено: факт заподіяння шкоди у вигляді пошкодження транспортного засобу "Geely MK Cross", реєстраційний номерний знак [NUMBER] ; протиправну винну поведінку відповідача [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, щодо заподіяння цієї шкоди та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою останнього, що встановлено постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.04.2018. Обов`язок страховика здійснити страхову виплату передбачений умовами полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9371986 від 31.10.2017 (а.с. 5). Розмір заподіяної шкоди встановлено страховим актом № 11368Р/40/2018 від 24.04.2018, розрахунком суми страхового відшкодування та звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 16.04.2018 № 3838 (з ПДВ). Відшкодування шкоди позивачем потерпілому в зв`язку з пошкодженням його автомобіля у сумі 30 795 грн 53 коп. підтверджується платіжним дорученням № 72713 від 26.04.2018 (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2270,00 грн судового збору. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"" є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved