Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до ТзОВ "Астра-Фінанс", ТзОВ "Астрафінанс" про стягнення коштів за нікчемним правочином звернулась [PERSON] У своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що 10 жовтня 2013 року вона звернулась до консультаційного центру у м. Рівне з метою отримання безвідсоткової позики у розмірі 40000,00 грн. Під час розмови з консультантом ТзОВ "Астра-Фінанс", ТзОВ "Астрафінанс" їй пояснили, що вона зможе отримати необхідні кошти у наступний день після підписання договору, а також зазначав, що вона може понести певні матеріальні витрати. Зазначає, що їй не надали можливості ознайомитись із договором до його підписання, а всі її спроби причитати договір не давали належного результату, оскільки консультант постійно відволікав її увагу. Про те, що одночасно з підписанням договору про надання ТзОВ "Астра-Фінанс" безвідсоткової позики їй доведеться підписати і договір про надання інформаційних послуг з ТзОВ "Астрафінанс" їй не було роз'яснено. Вказала, що 10 жовтня 2013 року були укладені наступні договори нею, та: -ТОВ «Астра-Фінанс» - Договір № 020945 про надання безвідсоткової позики (надалі - Договір 1); - ТОВ «Астрафінанс» - Договір № 020945 про надання інформаційних послуг (надалі - Договір 2). Зазначає, що після оплати нею першого внеску та щомісячних платежів на рахунок ТзОВ "Астра-Фінанс" та ТзОВ "Астрафінанс", вона так і не отримала безвідсоткової позики. Вказала, що лише згодом, перечитавши неодноразово договори та після детального вивчення цих угод виявилося, що ТОВ «Астра- Фінанс» грошей не видає та не кредитує. А ТОВ «Астрафінанс» лише сприяє розвитку діяльності ТОВ «Астра-Фінанс». Вказуючи, що діяльність ТОВ «Астра-Фінанс» та ТОВ «Астрафінанс» ввела її як споживача в оману, що є елементом нечесної підприємницької практики у вигляді створення, експлуатації та сприяння розвитку пірамідальної схеми, прямо забороненої Законом України «Про захист прав споживачів», до якої вона була залучена внаслідок укладення 10 жовтня 2013 року оспорюваних договорів, просить стягнути з ТОВ «Астра-Фінанс» 1188,66 грн. та ТОВ «Астрафінанс» 1700,00 грн. на її користь. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, в поданій до суду заяві позов підтримали та просили розглядати справу без їхньої участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подавав. За клопотанням представника позивача проведено заочний розгляд справи. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Із договору №020945 вбачається, що 10 жовтня 2013 року між ТзОВ "Астра-Фінанс" та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач зобов'язався надати позивачу безвідсоткову позику. Аналізуючи зміст статей договору встановлено, що ТзОВ «Астра-Фінанс», відповідно до: п. в) п. 1.1., п.п. 1.3., 1.5. ст. 1; п. 2.1.1., п.2.1. ст. 2; п. 2.3.1., п.2.3. ст 2. Договору 1; визначення термінів: «Рішення про надання безвідсоткової позики», «Фонд Учасників», «Платіж до Фонду Учасників», п. 2.3. ст. 2, п.п. 4.5., 4.6. ст. 4 Програми, формує групу клієнтів системи (Фонд Учасників) за рахунок сплати останніми щомісячних платежів, тобто за кошти членів (учасників) самої програми ТзОВ «Астра-Фінанс» формує фонд даної групи. (а.с.7) Згідно із додатком № 1 до вищезазначеного договору ТОВ «Астра-Фінанс» погодилась надати [PERSON] позику у розмірі 40000,00 грн. за умови сплати останньою по 168,00 грн. - платежу за юридичний супровід та по 222,22 грн. - платежу до фонду Учасників. (а.с.8) Відповідно до додатку № 2 до договору, учасник має право отримати відповідну суму безвідсоткової позики за рахунок платежів, сплачених учасниками, що використовуються виключно для надання безвідсоткової позики. При цьому платіж до фонду учасників передбачає собою частину загального платежу, за рахунок якого товариство здійснює надання безвідсоткової позики. (а.с.9-10) Із договору №020945 вбачається, що 10 жовтня 2013 року між ТзОВ "Астрафінанс" та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого позивач доручає, а ТзОВ "Астрафінанс" приймає на себе зобов'язання за обумовлену плату надати інформаційні, консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації. Згідно п.2.1. вищезазначеного договору вартість плати за надання послуг ТзОВ "Астрафінанс" складає - 1700,00 грн. Відповідно до п.4.1. за порушення виконання зобов'язань сторони несуть відповідальність передбачену нормами чинного законодавства України. Згідно із п.6.1. сторони гарантують одна одній, що діють не під впливом тяжкої обставини, помилки чи обману, без будь-якого психологічного чи фізичного впливу, насильства, розуміючи значення цього договору, його предмет, істотних умов, свої права та обов'язки по ньому, підтверджують дійсність своїх намірів при його укладенні та те, що даний договір не носить характер мнимої чи удаваної угоди і спрямований на реальне настання відповідних наслідків, що засвідчують своїми підписами. (а.с.11) З квитанцій встановлено, що [PERSON] внесла на ім'я ТОВ «Астра-Фінанс» по 168,00 грн.та по 222,22 грн. - як платіж до фонду Учасників, всього- 1188,66 грн. і 1700,00 грн. за договорами № 020945. (а.с.12-14) Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] до ТзОВ "Астра-Фінанс", ТзОВ "Астрафінанс" про стягнення коштів за нікчемним правочином підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ "Астра-Фінанс", ТзОВ "Астрафінанс" про стягнення коштів за нікчемним правочином. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що 10.10.2013 року [PERSON] уклала договір з ТзОВ «Астра-Фінанс» - № 020945 про надання безвідсоткової позики, за умовами якого Товариство за згодою учасника зобов'язується вчинити від імені та за рахунок учасника певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики на умовах діяльності останнього. На рахунок відповідача-ТзОВ «Астра-Фінанс» -, позивачем було сплачено суму внесків у розмірі 1188 грн.66 (квитанції а.с. 12,14,15), що згідно договору було обов'язковою умовою для отримання грошових коштів у розмірі - 40 000 грн. Крім того, 10.10.2013 року між [PERSON] та ТзОВ "Астрафінанс" було укладено договір про надання інформаційних послуг №020945, на виконання якого позивач оплатила останньому суму в розмірі 1 700 грн. (квитанція від 10.10.2013 року ас.14) Проте грошові кошти в обумовлений термін на рахунок позивача не поступили, лише згодом позивач зрозуміла зміст укладених нею угод. Згідно із ст.ст. 901-905 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) за завданням другої сторони (замовника) зобов'язується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не передбачено договором. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін. Проте ні вид послуг, ні строк її виконання в договорах № 020945 від 10.10.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Астра-Фінанс», ТзОВ "Астрафінанс" сторонами не визначені. Фактично відповідачі виступили посередниками у наданні позивачу позики за рахунок третіх осіб, коло та згода яких не була визначена на день укладення договору.ТзОВ "Астрафінанс" лише сприяє розвиткові діяльності ТОВ «Астра-Фінанс». Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце тоді, коли сторона правочину заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочинів або замовчує їх існування. Під такими обставинами розуміється таке неправильне сприйняття стороною суб'єкта, предмета або інших істотних умов правочину, яке вплинуло на її волевиявлення, і за відсутності якої за обставинами справи можна вважати, що правочин не був би укладеним. За положеннями ч.1 п.7, ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, вказаний Закон встановив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», виконавці послуг не повинні включати у договорі із споживачем умови, що суперечать принципу добросовісності, наслідком яких є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача та спонукати споживача на укладення правочину на який в іншому випадку він не погодився б. За змістом укладених між сторонами договорами № 020945 від 10.10.2013 року не містять конкретного визначення предмету товару, на набуття у власність якого укладено договір та умови його набуття. Договором прописані чіткі обов'язки позивача, як споживача послуги, тоді як надання самої послуги про товар вартістю 40 000 грн. обумовлене лише власним розсудом відповідача, як виконавця послуг, про що до відома замовника послуги не доведено ні до укладення договору, ні при його підписанні. Зазначені обставини підтверджуються змістом укладеного договору. За загальними правилами, визначеними ст.203 Цивільного кодексу України, щоб правочин мав належну юридичну силу, він повинен задовольняти низці умов: а саме умовам дійсності правочинів. Зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено право сторони на визнання правочину недійсним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Вчинення правочину під впливом обману передбачено статтею 203 Цивільного кодексу України як підставу визнання такого правочину недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, то такий правочин визнається судом недійсним. Правочин має бути реально спрямований на виникнення обумовлених ним правових наслідків, тобто необхідною умовою є єдність волі і волевиявлення. Обман має місце тоді, коли одна сторона навмисне вводить в оману іншу сторону правочину стосовно природи правочину, прав та обов'язків. Крім того, обман має місце тоді, коли сторона правочину заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину або замовчує їх існування, бо знання яких може перешкодити здійсненню правочину. Оцінюючи встановлені у справі обставини, надані сторонами докази в їх сукупності суд знаходить, що позивачеві відповідачами на майбутнє запропоновано надання послуги на придбання конкретно не визначеного товару, на умовах, викладених у нечіткий та незрозумілий спосіб, без надання доступної інформації, необхідної для здійснення замовником свідомого вибору при укладенні договору. Неповідомлення позивачеві до укладення договору всіх істотних умов договору та негативних наслідків, пов'язаних із залученням відповідачем до виконання договору інших осіб, суд визнає обставинами, які мають істотне значення при укладанні сторонами договору та за відсутності яких можна вважати, що правочин позивачем не був би укладений. Основним майновим наслідком визнання правочину недійсним є двостороння реституція про застосування якої на підставі ст.216 Цивільного кодексу України просить позивач, а саме повернути йому 1188,66 грн. та 1 700 грн. У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року роз'яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. За змістом статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна з сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Наданими позивачем квитанціями підтверджується, що за нікчемним правочином позивачем сплачено відповідачу ТзОВ "Астра-Фінанс" суму внесків у розмірі - 1188,66 грн. та відповідачу ТзОВ "Астрафінанс" суму в розмірі -1 700 грн., які підлягають поверненню власнику. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог [PERSON] , у зв'язку з чим позовна заява [PERSON] до ТзОВ «Астрафінанс», ТзОВ «Астра-Фінанс» про стягнення грошових коштів за нікчемним правочином підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати при розгляді справи підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved