Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 03.05.2017 року між ТОВ "Фінансова компанія" Центр фінансових рішень" та [PERSON] було укладено договір № 4851807027, відповідно до якого отримала кредитні кошти в розмірі 9514,65 грн. строком на 12 місяці, зі сплатою 2% від суми кредиту (168,00 грн.), 3,19% щомісячних від суми кредиту, 11,99 % річних від суми боргу за договором, щомісячним погашенням заборгованості згідно з графіком. 30.07.2018 року між ТОВ "Фінансова компанія" Центр фінансових рішень" та ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір № 20180730 про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №4851807027 від 03.05.2017 року. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак [PERSON] не здійснює платежів для погашення кредитної заборгованості, не виконує належним чином свої зобов`язання, на попередження не реагує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 20083,32 грн.. Вказану суму заборгованості та судові витрати просить стягнути з відповідача. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразового не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду та розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання відповідача, прохав провести заочний розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 03.05.2017 року між ТОВ "Фінансова компанія" Центр фінансових рішень" та [PERSON] було укладено договір № 485180727, відповідно до якого отримала кредитні кошти в розмірі 9514,65 грн. строком на 12 місяці, зі сплатою 2% від суми кредиту (168,00 грн.), 3,19% щомісячних від суми кредиту, 11,99 % річних від суми боргу за договором, щомісячним погашенням заборгованості згідно з графіком . 30.07.2018 року між ТОВ "Фінансова компанія" Центр фінансових рішень" та ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір № 20180730 про відступлення прав вимоги за договором № 485180727 від 03.05.2017 року. Відповідно до Реєстру боржників за кредитним договором № 485180727 від 03.05.2017 року рахується заборгованість в розмірі 20183,32 грн., яка складається: з заборгованості за основною сумою боргу - 9514,65 грн., заборгованості за відсотками - 1416,5 грн., заборгованості за щомісячними процентами - 4394,84 грн. та заборгованості за пенею в розмірі -4757,33 грн.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договорами. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного погашення кредиту у зв`язку з чим виникла заборгованість заборгованість в розмірі 20183,32 грн., яка складається: з заборгованості за основною сумою боргу - 9514,65 грн., заборгованості за відсотками - 1416,5 грн., заборгованості за щомісячними процентами - 4394,84 грн. та заборгованості за пенею в розмірі -4757,33 грн., що стверджується наданим позивачем розрахунком. Вказана сума заборгованості ніким та нічим не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань за кредитними договорами суду не було подано. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до ст.612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved