Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

30 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», в яких з урахуванням уточнених позовних вимог в редакції від 11.11.2020 року просила: - розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 4,100 га, кадастровий номер 1223281000:02:010:0210, без номеру та дати, зі змінами та доповненнями викладеними в Додатковій угоді без номеру та дати, зареєстрованої 13 липня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, укладений між [PERSON] (спадкоємець - [PERSON] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 15 березня 2005 року за № 04-05-126-01353; -розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029, без номеру та дати, зі змінами та доповненнями викладеними в Додатковій угоді від 25 жовтня 2016 року, зареєстрованої 27 жовтня 2017 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37898593 від 02 листопада 2017 року, номер запису про інше речове право: 23142829, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 17 грудня 2010 року за № 04-10-126-03524; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі в розмірі 70 397,56 грн. за 2010-2020 роки за користування земельною ділянкою площею 4,100 га, кадастровий номер 1223281000:02:010:0210 в розмірі 49 690,32 грн. та за 2015-2020 роки за користування земельною ділянкою площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029 в розмірі 20 707,24 грн.; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн.; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро на користь [PERSON] судовий збір в сумі 3 073,60 грн. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННТ № 120146 від 20 лютого 2019 року, виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лилою І.А. за реєстровим № 167, вона успадкувала земельну ділянку площею 4,1029 га, кадастровий номер 1223281000:02:010:0210(у тому числі за земельними угіддями, гектарів: 4,100 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. ЇЇ право власності на земельну ділянку площею 4,1029 га, кадастровий номер 1223281000:02:010:0210зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 20 лютого 2019 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лилою І.А. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45611092 від 20 лютого 2019 року, номер запису про право власності: 30371828. Зазначену земельну ділянку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , 1962 року народження, який помер [INFO] , та належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-ДП № 130155, виданого 09 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25571. У 2003 році між спадкодавцем [PERSON] (Орендодавцем) та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки без дати та номеру (далі по тексту Договір оренди), зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 15 березня 2005 року за № 04-05-126-01353. У відповідності до п. 1, 2.1, 2.3 Договору оренди, Орендодавець надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку № [NUMBER] для ведення сільськогосподарського виробництва площею 4,100 га, кадастровий номер 1223281000:02:010:0210терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 2.2. Договору оренди, відповідач зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки землі, що становить 475,10 грн. за один рік. Також абзацом 2,3,4 п. 2.2. Договору, орендна плата корегуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Орендодавець також має переважне право придбання у Орендаря сільськогосподарської продукції (зерно різне, м`ясо, поголів`я свиней та ВРХ та інше). Орендар сплачує Орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку, згідно чинного законодавства. Строк видачі орендної плати до 30 грудня кожного календарного року. Відповідно до Розділу 3 Договору оренди, сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочки. Згідно з п. 1. Договору оренди, сторонами погоджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 31 673,00 грн. На виконання п. 3 Договору оренди Орендодавець в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання передачі (без дати), відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу. 13липня 2009 року в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру було зареєстровано Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки,укладеного в 2003 році між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро». За змістом Додаткової угоди до спірного Договору, сторонами було вирішено:внести зміни до п. 2.2. Договору, якими змінили орендну плату в грошовій формі у розмірі 2 (Двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 655,64 грн.; внести зміни до п. 2.3 Договору, яким зазначено термін дії Договору до 31 грудня 2021 року, а також проведення безкоштовного завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Відповідно до абз. 2 п. 2 Додаткової угоди, сторонами було погоджено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни до Договору оренди земельної ділянки. Крім того, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 130025, виданого 09 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25441 позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029, що розташована на території Васильківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. У 2010 році між позивачем [PERSON] (Орендодавцем) та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки без дати та номеру (далі по тексту Договір оренди), зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 17 грудня 2010 року за № 04-10-126-03524. У відповідності до п. 1, 2.1, 2.3 Договору оренди, Орендодавець надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029 терміном на 14 (чотирнадцять) років з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 2.2. Договору оренди, відповідач зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 3 (трьох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 1 165,00 грн. за один рік, згідно Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року та Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», а також проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання. Також абзацом 3,4,5 п. 2.2. Договору, орендна плата корегуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Орендодавець гарантує продаж орендодавцю зерна різного та іншої сільськогосподарської продукції по цінам реалізації на момент видачі і надавати послуги (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги тощо). Орендар сплачує Орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку, згідно чинного законодавства. Строк видачі орендної плати до 30 грудня кожного календарного року. Відповідно до Розділу 3 Договору оренди, сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочки. Згідно з п. 1. Договору оренди, сторонами погоджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 38 826,00 грн. На виконання п. 3 Договору оренди Орендодавець в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання передачі (без дати), відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу. 25 жовтня 2016 року між позивачем [PERSON] (Орендодавцем) та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029, зареєстрованої 27 жовтня 2017 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37898593 від 02 листопада 2017 року, номер запису про інше речове право: 23142829. За змістом Додаткової угоди до спірного Договору, сторонами було вирішено: внести зміни до п. 2.2. Договору, якими змінили орендну плату в грошовій формі у розмірі 6,5 (шість з половиною) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 7 033,96 грн., а також на підставі попередньої заяви Орендодавця, проводити безкоштовну поставку 1 тонни соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендодавця, та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством; продовжено строк дії Договору до 31 грудня 2031 року. Додатковими угодами також встановлено, що у всьому іншому, що не передбачено додатковими угодами, сторони керуються Договором та діючим в Україні законодавством. З 2008 року на виконання Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року та Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» відповідачем розмір орендної плати у грошовому виразі за Договором № 1 відносно земельної ділянки площею 4,100 га було збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі. Таким чином, сторони за обома Договорами оренди погодили з урахуванням укладених Додаткових угод погодили 3 складових орендної плати: грошову - орендна плата у грошовій формі у розмірі 2% за Договором № 1 та 3% за Договором № 2 від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; відробіткову - оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця розміром до 0,40 га; натуральну - безкоштовна поставка соломи до садиби Орендодавця. У подальшому відповідачем відповідно до внутрішніх наказів розмір орендної плати поступово збільшувався, а саме: з 2012 року - до 4% від нормативної грошової оцінки землі; з 2016 року - до 5,5 %, а з 2017 року - до 6,5 %. Згідно із інформацією наданою Управлінням Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області нормативна грошова оцінка земельних ділянокналежних позивачу в період з 2010 по 2020 роки станом на:01.01.2010 рік - 38 826,00 грн.; 01.01.2011 рік - 72 202,00 грн.; 01.01.2012 рік - 72 202,00 грн.; 01.01.2013 рік - 72 202,00 грн.; 01.01.2014 рік - 72 202,00 грн.; 01.01.2015 рік - 90 180,00 грн.; 01.01.2016 рік - 108 216,00 грн.; 01.01.2017 рік - 108 216,00 грн.; 01.01.2018 рік - 108 216,00 грн. За підрахунками позивача, з урахуванням нормативної грошової оцінки земельних ділянок та їх збільшення, в період дії спірних договорів, розмір орендної плати в грошовому виразі, який підлягав сплаті позивачу повинен був складати: -за Договором оренди земельної ділянки площею 4,100 га, кадастровий номер 1223281000:02:010:0210за 2010-2020 роки в розмірі 49 690,32 грн., з яких: за 2010 рік -1 164,78грн. (38 826,00 грн. : 100% х 3,00%); за 2011 рік - 2 166,06 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 3,00); за 2012 рік - 2 888,08 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2013 рік - 2 888,08 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2014 рік - 2 888,08 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2015 рік - 3 607,20 грн. (90 180,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2016 рік - 5 951,88 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 5,5%); за 2017 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2018 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2019 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2020 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); -за Договором оренди земельної ділянки площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029 за 2015-2020 роки в розмірі 37 695,24 грн., з яких: за 2015 рік - 3 607,20 грн. (90 180,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2016 рік - 5 951,88 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 5,5%); за 2017 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2018 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2019 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2020 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%). В той же час, відповідачем були надані докази сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 3,220 га за Договором № 2, з урахуванням яких сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 20 707,24 грн., а саме сплачено: 26.07.2016 року - 4 791,00 грн.; у 2016 році без дати - 1 500,00 грн.; 13.06.2017 року - 208,00 грн.; 29.06.2017 року - 5 662,00 грн. Водночас, вказує, що Відповідач взагалі не виконував взятого на себе обов`язку за Договорами щодо здійснення оранки, культивації присадибної ділянки розміром до 0,40 га та послуг щодо безкоштовної поставки соломи до садиби позивача за 2015-2020 роки (за Договором № 2) та за 2019-2020 роки з моменту набуття права власності на земельну ділянку за Договором № 1, в тому числі не компенсував відсутність даних послуг, що передбачено умовами Договору. Відповідно до довідки Васильківською сільською ради Новомосковського району Дніпропетровської області, позивач має в користуванні присадибну земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться в межах територіального обробітку земель відповідачем. Невиплата орендної плати, передбачена Договорами оренди для позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що позивач проживає в сільській місцевості, має підсобне господарство (утримує велику рогату худобу, свиней, птицю та іншу худобу) та присадибну ділянку, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання. Саме за рахунок ведення підсобного сільськогосподарського виробництва позивач забезпечує себе та свою родину, як продуктами харчування так і коштами (за рахунок реалізації надлишків сільськогосподарської продукції). Невиконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати орендної плати, поставки соломи та обробітку присадибної ділянки (оранки, культивації) створило несприятливі умови для позивача, а саме позивач була вимушена нести додаткові витрати на обробіток землі та придбання соломи. Означені факти позивач розцінює, як систематичну несплату орендної плати відповідачем, а тому просить договори, укладені між Орендодавцями та відповідачем розірвати. Ухвалами суду від 30 травня 2019 року були відкриті провадження у справах № 183/3434/19 та № 183/3435/19, розгляд яких призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19 липня 2019 року на ухвали суду про відкриття провадження у зазначених справах ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» подані апеляційні скарги. Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року апеляційні скарги ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» залишені без руху. Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року апеляційні скарги ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» повернуті заявнику, а цивільні справи № 183/3434/19 та № 183/3435/19 направлені до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, для подальшого їх розгляду. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року за клопотанням представник позивача цивільні справи 183/3434/19 та № 183/3435/19 за позовом [PERSON] до ТОВ Агрофірма «Олмпекс-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі були об`єднані в одне провадження, справі присвоєно єдиний унікальний № 183/3434/19. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, згідно заяви представника позивача, останній просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» в судове засідання не з`явився, в той же час на адресу суду направив письмові докази по справі та відзив, в якому вимоги не визнав, просив в позові відмовити з огляду на наступне. Що стосується Договору оренди земельної ділянки площею 4,100 га, укладеного між ПАТ Агрофірма «Олімпекс-Агро» і спадкодавцем [PERSON] вказує на те, що позивач [PERSON] як спадкоємець ще не заявила себе як сторону договору, а тому вимоги про завезення соломи до садиби та оранки земельної ділянки, як виконання умов договору відношення до спірних правовідносин не мають. З приводу орендної плати за період з 2010-2015 року, то відомості по її виплаті не можуть бути надані, оскільки відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року строк зберігання відомостей на виплату грошей складає 3 (три) роки. Що стосується Договору оренди земельної ділянки площею 3,220 га, укладеного між позивачем [PERSON] і відповідачем, представник зазначає, що позивач вводить суд в оману, оскільки за цим договором вона отримувала орендну плату в розмірі 12 826,00 грн., а саме: 26.07.2016 року - 4 791,00 грн.; у 2016 році без дати - 1 500,00 грн.; 13.06.2017 року - 208,00 грн.; 29.06.2017 року - 5 662,00 грн., що підтверджується відомостями на видачу грошей. Крім того, згідно наряду № 20 від 22.07.2017 року [PERSON] отримала 7 тюків соломи/1000 кг, а також згідно нарядів від 28.10.2016 року та 08.11.2017 року останній був здійснений відповідачем обробіток огороду площею 0,30 га за її адресою: [ADDRESS] .Підставою для розірвання цього договору позивач також вказує - невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо безкоштовної оранки та культивації присадибної земельної ділянки позивача. Позивач не надав відповідачу будь-яких відомостей про наявність у нього присадибної земельної ділянки, не звертався до відповідача щодо проведення її оранки та культивації, необхідності доставки соломи. Відповідач належним чином виконує свої обов`язки за договором, не порушуючи права позивача. Позивачем не надано доказів щодо ухилення відповідача від виконання обов`язків за обома спірними договорами. Також представник заперечував проти стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в загальному розмірі 20 000,00 грн., вважає їх завищеними та такими, що не відповідають складності справи. До спірних правовідносин за період з 2010-2015 роки просив застосувати строк позовної давності. Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННТ № 120146 від 20 лютого 2019 року, виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лилою І.А. за реєстровим № 167, належить земельна ділянка площею 4,1029 га, кадастровий номер 1223281000:02:010:0210 (у тому числі за земельними угіддями, гектарів: 4,100 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,1029 га, кадастровий номер 1223281000:02:010:0210 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 20 лютого 2019 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лилою І.А. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45611092 від 20 лютого 2019 року, номер запису про право власності: 30371828, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156914242 від 20 лютого 2019 року. Зазначену земельну ділянку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , 1962 року народження, який помер [INFO] , та належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-ДП № 130155, виданого 09 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25571. Встановлено, що у 2003 році між спадкодавцем [PERSON] (Орендодавцем) та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки без дати та номеру (далі по тексту Договір оренди), зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 15 березня 2005 року за № 04-05-126-01353. У відповідності до п. 1, 2.1, 2.3 Договору оренди, Орендодавець надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку № [NUMBER] для ведення сільськогосподарського виробництва площею 4,100 га, кадастровий номер 1223281000:02:010:0210 терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 2.2. Договору оренди, відповідач зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки землі, що становить 475,10 грн. за один рік. Також абзацом 2,3,4 п. 2.2. Договору, орендна плата корегуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Орендодавець також має переважне право придбання у Орендаря сільськогосподарської продукції (зерно різне, м`ясо, поголів`я свиней та ВРХ та інше). Орендар сплачує Орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку, згідно чинного законодавства. Строк видачі орендної плати до 30 грудня кожного календарного року. Відповідно до Розділу 3 Договору оренди, сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочки. Згідно з п. 1. Договору оренди, сторонами погоджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 31 673,00 грн. На виконання п. 3 Договору оренди Орендодавець в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання передачі (без дати), відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу. 13 липня 2009 року в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру було зареєстровано Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки, укладеного в 2003 році між спадкодавцем [PERSON] та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1207509952019 від 14 лютого 2019 року. За змістом Додаткової угоди до спірного Договору, сторонами було вирішено: внести зміни до п. 2.2. Договору, якими змінили орендну плату в грошовій формі у розмірі 2 (Двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 655,64 грн.; внести зміни до п. 2.3 Договору, яким зазначено термін дії Договору до 31 грудня 2021 року, а також проведення безкоштовного завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Відповідно до абз. 2 п. 2 Додаткової угоди, сторонами було погоджено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни до Договору оренди земельної ділянки. Крім того, позивачу [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 130025, виданого 09 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25441 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029, що розташована на території Васильківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Встановлено, що у 2010 році між позивачем [PERSON] (Орендодавцем) та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки без дати та номеру (далі по тексту Договір оренди), зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 17 грудня 2010 року за № 04-10-126-03524. У відповідності до п. 1, 2.1, 2.3 Договору оренди, Орендодавець надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029 терміном на 14 (чотирнадцять) років з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 2.2. Договору оренди, відповідач зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 3 (трьох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 1 165,00 грн. за один рік, згідно Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року та Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», а також проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання. Також абзацом 3,4,5 п. 2.2. Договору, орендна плата корегуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Орендодавець гарантує продаж орендодавцю зерна різного та іншої сільськогосподарської продукції по цінам реалізації на момент видачі і надавати послуги (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги тощо). Орендар сплачує Орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку, згідно чинного законодавства. Строк видачі орендної плати до 30 грудня кожного календарного року. Відповідно до Розділу 3 Договору оренди, сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочки. Згідно з п. 1. Договору оренди, сторонами погоджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 38 826,00 грн. На виконання п. 3 Договору оренди Орендодавець в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання передачі (без дати), відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу. 25 жовтня 2016 року між [PERSON] (Орендодавцем) та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029, зареєстрованої 27 жовтня 2017 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37898593 від 02 листопада 2017 року, номер запису про інше речове право: 23142829, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 102354499 від 02 листопада 2017 року. За змістом Додаткової угоди до спірного Договору, сторонами було вирішено: внести зміни до п. 2.2. Договору, якими змінили орендну плату в грошовій формі у розмірі 6,5 (шість з половиною) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 7 033,96 грн., а також на підставі попередньої заяви Орендодавця, проводити безкоштовну поставку 1 тонни соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендодавця, та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством; продовжено строк дії Договору до 31 грудня 2031 року. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Також, відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Пунктом 4 розділу "Інші умови" Договору оренди землі передбачено, що в разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника. Згідно із приписами ч.ч. 1, 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.Особа, яка набула право власності на земельну ділянку протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). На виконання зазначених положень закону представником позивача на адресу відповідача було направлено цінним листом з описом вкладень та повідомленням про вручення, повідомлення № 01-03-18 від 07 березня 2019 року про набуття права власності на успадковану земельну ділянку та погашення заборгованості по орендній платі, яке 13 березня 2019 року отримане відповідачем за довіреністю, що підтверджується інформацією роздрукованою з особистого кабінету Укрпошти щодо відстеження відправлення № 4900070532285 від 18 квітня 2019 року, а також фіскальним чеком про направлення відправлення. Зазначене спростовує доводи представника відповідача, який у відзиві посилався на не дотримання позивачем приписів законодавства щодо повідомлення Орендаря про набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку площею 4,1029 га, тобто за спірним Договором № 1 - 4,100 га. Отже, 20 лютого 2019 року набувши право власності на земельну ділянку площею 4,1029 га (в тому числі за земельними угіддями, гектарів: 4,100 га), позивач [PERSON] набула прав та обов`язків за спірним Договором оренди землі, укладеним між спадкодавцем [PERSON] та відповідачем, та стала новим Орендодавцем. Як зазначено вище, укладені між Орендодавцями та Відповідачем Договори (п.2.2. Договорів з урахуванням Додаткових угод) визначають три основні складові орендної плати за Договорами, якими є: орендна плата у грошовій формі 2% від грошової оцінки землі за Договором № 1 щодо земельної ділянки площею 4,100 га та 3% за Договором № 2 відносно земельної ділянки площею 3,220 га, безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Таким чином, сторони укладаючи спірний договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною формою та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною формою та підлягає виплаті (виконанню). Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить одноразова виплата на поховання. З 2008 року на виконання Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" та Указу Президента України від 19 серпня 2008року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" Відповідачем розмір орендної плати у грошовому виразі було збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі, на дату розрахунку. Судом встановлено, що відповідно до внутрішніх наказів Відповідача, розмір орендної плати під час дії спірних договорів поступово збільшувався, а саме:з 2012 року розмір орендної плати було збільшено до 4% від грошової оцінки землі, на дату розрахунку;з 2016 року орендна плата становить 5,5% від нормативної грошової оцінки землі, на дату розрахунку, а з 2017 року - до 6,5 %. Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Згідно із інформацією наданою Управлінням Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області нормативна грошова оцінка земельних ділянок належних позивачу в період з 2010 по 2020 роки станом на:01.01.2010 рік - 38 826,00 грн.; 01.01.2011 рік - 72 202,00 грн.; 01.01.2012 рік - 72 202,00 грн.; 01.01.2013 рік - 72 202,00 грн.; 01.01.2014 рік - 72 202,00 грн.; 01.01.2015 рік - 90 180,00 грн.; 01.01.2016 рік - 108 215,00 грн.; 01.01.2017 рік - 108 216,00 грн.; 01.01.2018 рік - 108 216,00 грн. В той же час, згідно до наказу відповідача № 9 від 23.02.2017 року нормативна грошова оцінка земельних ділянок за 2017 рік складає 108 214,80 грн. За підрахунками позивача, з урахуванням нормативної грошової оцінки земельних ділянок та їх збільшення, в період дії спірних договорів, розмір орендної плати в грошовому виразі, який підлягав сплаті позивачу повинен був складати: -за Договором оренди земельної ділянки площею 4,100 га, кадастровий номер 1223281000:02:010:0210за 2010-2020 роки в розмірі 49 690,32 грн., з яких: за 2010 рік - 1 164,78 грн. (38 826,00 грн. : 100% х 3,00%); за 2011 рік - 2 166,06 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 3,00); за 2012 рік - 2 888,08 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2013 рік - 2 888,08 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2014 рік - 2 888,08 грн. (72 202,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2015 рік - 3 607,20 грн. (90 180,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2016 рік - 5 951,88 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 5,5%); за 2017 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2018 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2019 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2020 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); -за Договором оренди земельної ділянки площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029 за 2015-2020 роки в розмірі 37 695,24 грн., з яких: за 2015 рік - 3 607,20 грн. (90 180,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2016 рік - 5 951,88 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 5,5%); за 2017 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2018 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2019 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%); за 2020 рік - 7 034,04 грн. (108 216,00 грн. : 100% х 6,5%). В той же час, суд не погоджується з наведеними розрахунком позивача, з огляду на наступне. На підтвердження виплати орендної плати за Договором № 1 відносно земельної ділянки площею 4,100 га, відповідачем було надано бухгалтерську довідку, з якої вбачається, що відповідачем було нараховано до виплати за 2010-2018 роки орендну плату в грошовій формі у розмірі 27 5881,61 грн., а саме за: 2010 рік - 990,06 грн.; за 2011 рік - 1 841,15 грн.; за 2012 рік - 2 454,87 грн.; за 2013 рік - 2 454,87 грн.; за 2014 рік - 2 454,87 грн.; за 2015 рік - 3 012,01 грн.; за 2016 рік - 4 791,26 грн.; за 2017 рік - 4 791,26 грн.; за 2018 рік - 4 791,26 грн. В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про сплату нарахованої вище орендної плати у зазначеному вище розмірі за 2010-2020 роки за Договором оренди № 1 відносно земельної ділянки площею 4,100 га. Водночас, згідно відомостей про видачу орендної плати по видачі орендної плати, долучених відповідачем, що є належними та допустимими доказами встановлено, що позивач [PERSON] отримала орендну плату в грошовій формі за Договором № 2 щодо земельної ділянки площею 3,220 га в розмірі 12 826,00 грн., а саме: 26.07.2016 року - 4 791,00 грн.; у 2016 році без дати - 1 500,00 грн.; 13.06.2017 року - 208,00 грн.; 29.06.2017 року - 5 662,00 грн. Крім того, згідно наряду № 20 від 22.07.2017 року вбачається, що позивач [PERSON] під підпис отримала 7 тюків соломи/1000 кг (1 тонна), а також згідно нарядів від 28.10.2016 року та 08.11.2017 року останній відповідачем здійснювався обробіток огороду площею 0,30 га за її адресою: [ADDRESS] . Доказів сплати орендної плати за 2010-2015 роки за спірним Договором № 1 щодо земельної ділянки площею 4,100 га та за Договором № 2 щодо земельної ділянки площею 3,220 га за 2015 рік відповідачем взагалі не надано, оскільки відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року строк зберігання відомостей на виплату грошей складає 3 (три) роки. В той же час, з огляду на те, що представником відповідача заявлене клопотання про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин за період з 2010 по 2015 роки, суд, вирішуючи дане клопотання керується наступними нормами права. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що до спірних правовідносин в частині здійснення розрахунку щодо наявності заборгованості з орендної плати за період з 2010 року по 2015 рік включно належить застосувати строк позовної давності. Що стосується розрахунку заборгованості по орендній платі за період 2016-2020 роки, наведеного позивачем, суд не може з ним погодитися, оскільки він здійснений позивачем без врахування утримання податку та військового збору, що суперечить умовам спірних Договорів оренди, якими визначено, що орендна плата сплачується після утримання прибуткового податку. Отже, сума заборгованості за обома Договорами по виплаті орендної плати позивачу без урахування податків та військового збору від грошової оцінки землі складає: - за 2016 рік - 5 951,82 грн. (108 215,00 грн. : 100% х 5,5%); - за 2016 рік- 7 033,96 грн. (108 214,80 грн. 6 100% х 6,5%); - за 2017 рік- 7 033,96 грн. (108 214,80 грн. 6 100% х 6,5%); - за 2018 рік - 7 033,96 грн. (108 214,80 грн. 6 100% х 6,5%); - за 2019 рік - 7 033,96 грн. (108 214,80 грн. 6 100% х 6,5%); - за 2020 рік -7 033,96 грн. (108214,80 грн. 6 100% х 6,5%). При цьому, нормами п. 170.1 ст.170 ПК України визначено Особливості нарахування (виплати) та оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм). Так, п.п.170.1.1 п.170.1 ПК України визначає, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.. П.170.1.4 п.170.1 ст.170 ПК України вказує, що доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставками, визначеними пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. П.167.1 ст.167 ПК України визначає, що Ставка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата). З 2015 року, відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 % від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Таким чином, відповідачем з урахуванням норм ПК України, під час нарахування орендної плати з суми нарахованої орендної плати, як податковим агентом платника податку повинно бути перераховано податок на прибуток фізичних осіб та утримано військовий збір. Відтак, сума орендної плати, належна до виплати позивачу за обома ділянками становить: -за Договором оренди земельної ділянки площею 4,100 га кадастровий номер 1223281000:02:010:0210 в розмірі 27 440,57 грн., з яких: за 2016 рік - 4 791,21 грн. (5 951,82 - 1 071,33 (ПДФО 18%) - 89,28 (ВЗ 1,5%);за 2017 рік - 5 662,00 грн. (7 033,96 - 1 266,11 (ПДФО 18%) - 105,51 (ВЗ 1,5 %)); за 2018 рік - 5 662,00 грн. (7 033,96 - 1 266,11 (ПДФО 18%) - 105,51 (ВЗ 1,5 %)); за 2019 рік - 5 662,00 грн. (7 033,96 - 1 266,11 (ПДФО 18%) - 105,51 (ВЗ 1,5 %)); за 2020 рік - 5 662,00 грн. (7 033,96 - 1 266,11 (ПДФО 18%) - 105,51 (ВЗ 1,5 %)); -за Договором оренди земельної ділянки площею 3,220 га, кадастровий номер 1223281000:02:005:0029 в розмірі 27 440,57 грн., з яких: за 2016 рік - 4 791,21 грн. (5 951,82 - 1 071,33 (ПДФО 18%) - 89,28 (ВЗ 1,5%);за 2017 рік - 5 662,00 грн. (7 033,96 - 1 266,11 (ПДФО 18%) - 105,51 (ВЗ 1,5 %)); за 2018 рік - 5 662,00 грн. (7 033,96 - 1 266,11 (ПДФО 18%) - 105,51 (ВЗ 1,5 %)); за 2019 рік - 5 662,00 грн. (7 033,96 - 1 266,11 (ПДФО 18%) - 105,51 (ВЗ 1,5 %)); за 2020 рік - 5 662,00 грн. (7 033,96 - 1 266,11 (ПДФО 18%) - 105,51 (ВЗ 1,5 %)). В той же час, як вже встановлено відповідачем за спірним Договором було сплачено орендну плату в розмірі 12 826,00 грн., а тому заборгованість по орендній платі складає 14 614,57 грн. За таких обставин, за обома Договорами оренди земельних ділянок за період з 2016-2020 роки, до стягнення підлягає орендна плата в сумі 42 055,14 грн. Здійснений вище судом розрахунок узгоджується з довідками та наказами відповідача про нарахування та виплату орендної плати. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по орендній платі. Крім того, однією з підстав для розірвання Договорів оренди земельних ділянок, позивач у позові визначає зокрема ненадання послуг з оранки, культивації присадибної ділянки та завезення соломи до садиби Орендодавця. Судом встановлено, що за Договором оренди щодо земельної ділянки площею 3,220 га позивач [PERSON] під підпис отримала 7 тюків соломи/1000 кг (1 тонна), що підтверджується нарядом № 20 від 22.07.2017 року, а також згідно нарядів від 28.10.2016 року та 08.11.2017 року останній відповідачем здійснювався обробіток огороду площею 0,30 га за її адресою: [ADDRESS] . В матеріалах справи також міститься довідка, на яку посилається позивач, згідно якої [PERSON] має в користуванні присадибну земельну ділянку, що знаходиться в межах територіального обробітку земель відповідача, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Васильківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року за вих. № 239. Окрім того, в ході розгляду даної справи сторонами не заперечувалось відсутність проведення в період 2016 - 2020роки послуг з оранки, культивації присадибної земельної ділянки позивача та поставки соломи до садиби позивача, в тому числі не здійснено компенсації за відсутність даних послуг. Розглядаючи позовні вимоги в частині розірвання договорів оренди, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлює, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Як зазначалося вище, укладені Договори, з урахуванням Додаткових угод, визнаних сторонами факту збільшення розміру орендної плати визначає три основні складові орендної плати за обома Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі, безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Пункт 3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України). Частина 1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У своїй постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 183/1749/17 Верховний Суд України зробив висновок про те, що неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Відповідно до 6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, в судовому засіданні встановлено, що ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» неодноразово порушувалися строки виплати орендної плати за обома Договорами оренди землі, крім того відповідач допустив невиплату орендної плати за Договором № 1 за 2016-2020 роки, укладеним зі спадкодавцем [PERSON] та за Договором № 2 за 2018-2020 роки, укладеним із позивачем [PERSON] , в той час як сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Тобто позивач як власник земельної ділянки, не отримав вчасно того, на що він розраховував при наявності діючих угод. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення статті 526 ЦК України, дає право Орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому. Водночас суд вважає, що підставою для розірвання договору є також систематичне не виконання відповідачем вимог Договорів надання послуг з оранки, культивації присадибної ділянки Орендодавця та поставки соломи до садиби Орендодавця за 2016- 2020 роки, та враховуючи не надання відповідачем суду доказів на підтвердження факту проведення оранки та культивації присадибної земельної ділянки, поставки соломи протягом 2016-2020 років (за виключенням 2016-2017 років, за які відповідачем здійснювався обробіток городу, та в 2017 році завезено 1 тонна соломи), а також за 2019-2020 роки за Договором № 1, укладеного з [PERSON] (спадкоємець позивач) зазначені послуги також відсутні. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в частині розірвання Договоріворенди землі, укладених між Орендодавцями та відповідачем підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн., суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У своїй постанові Верховний Суд КАС від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зробив висновок про те, що відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність (пункт 35 цієї постанови). Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа (п. 36 постанови). Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, а тому останній може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта (п. 37 даної постанови). Як вбачається з позовної заяви представником позивача у відповідності до приписів ч. 1 ст. 134 ЦПК України наведений попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу, які поніс позивач в розмірі 20 000,00 грн. На їх підтвердження надав: договір № 07/09-18 про надання правової допомоги від 12 вересня 2018 року, Додаток № 1 та № 2 до договору № 07/09-18 про надання правової допомоги від 12 вересня 2018 року, попередній розрахунок надання послуг адвокатом, згідно якого за Додатком № 1 та № 2 за кожним: вартість консультації - 250,00 грн., вартість послуг щодо аналізу та збору доказів - 750,00 грн., складання та подання до суду позовної заяви - 3 500,00 грн., а також представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції - 5 500,00 грн., а також квитанції до прибуткового касового ордеру № 43 та № 42 від 09 листопада 2020 року, кожна на суму 10 000,00 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зробила висновок про те, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. В свою чергу, представник відповідача ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» у відзиві заперечував проти задоволення заяви про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в загальному розмірі 20 000,00 грн., вважає їх завищеними та такими, що не відповідають складності справи. При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У зв`язку з наведеним, відповідно до приписів ч. 3 ст. 137 ЦПК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн., що відповідатиме складності справи та виконаних адвокатом послуг з урахуванням витраченого ним розумного часу на здійснення певних робіт. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати із сплати судового зборур в розмірі 3 073,60 грн. Інші доводи викладені сторонами, судом не приймаються до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial