Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру та способу стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в період з 04 жовтня 2003 року по 27 листопада 2006 року перебувала відповідачем в шлюбі, в період якого у них народилися спільна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2006 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання їх спільної неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 200 гривень 00 копійок щомісячно. Після ухвалення судового рішення відповідач працевлаштувався на посаду слюсаря з ремонту на ПП "ТД "Мушкетер" та отримує заробітну плату в розмірі 1 600 гривень, що свідчить про наявність у нього постійного доходу у вигляді заробітку та зміну його матеріального становища, а тому є підстави для зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку. Крім цього, змінився сімейний стан у неї, оскільки вона [INFO] року народила другу дитину від іншого чоловіка, а тому вважає, що є підстави для зміни розміру та способу стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини. При визначені іншого розміру аліментів прохала врахувати те, що з 01 жовтня 2014 року в Україні змінився прожитковий мінімум, який встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та для дітей віком від 6 до 18 років становить 1 373 гривні, а оскільки права та обов'язки батьків щодо утримання неповнолітніх дітей є рівними, то як вона, так і відповідач повинні забезпечувати дитину з розрахунку суми не менше ? частини від мінімального прожиткового мінімуму, тому просила суд з посиланням на ст. 192 СК України змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів з 200 гривень щомісячно на 1/3 частину від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.21), не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності (а.с.24). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.20,23), в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, за якою прохав розглядати позов за його відсутності позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, долучивши до неї довідку про прибутки за місцем роботи в ПП "ТД" Мушкетер" (а.с.26-29). В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 04 жовтня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.6), який було розірвано 27 листопада 2006 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.8). В період шлюбу у них народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка на день розгляду справи судом є неповнолітньою та згідно довідок Солонянської селищної ради №306 від 06 лютого 2015 року та №720 від 24 березня 2014 року (а.с.10,25) проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2006 року на користь позивача [PERSON], яка у зв'язку з укладанням шлюбу згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 лютого 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.11), змінила прізвище на [PERSON], з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 200 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Судом встановлено, що на день розгляду справи судом відповідач офіційно працевлаштований (а.с.13,14) на ПП "ТД "Мушкетер" слюсарем з ремонту технічних установок та отримує заробітну плату у розмірі близько 1 400 гривень 00 копійок (а.с.13,29). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, з часу ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів в 2006 році сталася зміна його матеріального стану, оскільки він офіційно працевлаштувався та має регулярний дохід у вигляді заробітної плати, доказів про наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інших осіб відповідачем суду не надано, що є відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України підставою для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення. В той же час, судом не можуть бути прийняті в якості підстав для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення доводи позивача щодо зміни її сімейного становища у зв'язку з народженням від іншого чоловіка дитини [PERSON], [INFO], оскільки судом встановлено, що батьком [PERSON] є [PERSON], з яким позивач з 11 лютого 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі (а.с.11), а тому обов'язки щодо утримання цієї дитини покладаються на позивачку, як на матір дитини, та на [PERSON] як батька дитини, а відповідач [PERSON] не має будь-яких зобов'язань щодо її утримання, тому факт народження цієї дитини не може бути підставою для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує визнання позивачем позову про зміну способу та розміру аліментів (а.с.26), матеріальне становище платника аліментів, який працює та має систематичний прибуток у вигляду заробітної плати за місцем роботи, стану здоров'я як відповідача, так і дитини, її віку та потреб та вважає необхідним у відповідністю за ст.ст.183,192 СК України змінити розмір аліментів, визначений рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2006 року, та порядок їх стягнення і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини його прибутків щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання доньки сторонами суду не надано, а інших утриманців відповідач не має. Крім цього, в зв'язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved