Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

01.09.2021 (згідно штампу на поштовому конверті) позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду із позовом до відповідача, в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "УСК " Княжа Вієнна Іншуранс Груп " 118 751,79 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації). Позов мотивує тим, що 13.09.2018 ПрАТ "УСК " Княжа Вієнна Іншуранс Груп " укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №К110510. Предметом договору страхування транспортного засобу Mersedes-Benz Vito, реєстраційний номер [NUMBER] . 27.01.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода в м. Івано-Франківську по вул. Вовчинецька, 69, за участю застрахованого транспортного засобу Mersedes-Benz Vito, реєстраційний номер [NUMBER] . Враховуючи договір страхування страхувальник/власник пошкодженого автомобіля Mersedes-Benz Vito, реєстраційний номер [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт огляду та акт огляду додатковий, а також отримано рахунок фактуру №230219, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля складає 117 751,79 грн. та акт виконаних робіт №28/2 за послуги евакуатора на суму 1400,00 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем на підставі зібраних документів та заяви-погодження на виплату страхового відшкодування, складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №190000201456-1 на суму 1000грн. та №190000201456 на суму 117751,79 грн. з якої 17 271 грн. зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, а 100 480,79 грн. було сплачено на підставі заяви страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №ЗР022465 та №ЗР018583, загалом фактичні витрати позивача склали у розмірі 118 751,79 грн., з якої 17 271 грн. зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, а 100 480 грн. 79 коп. було сплачено на підставі заяви страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР022465 та №ЗР018583. А тому відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу ( суброгації) у розмірі 118 751,79 грн. (а.с.1-2). 08.09.2021 справа надійшла до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.09.2021 справу передано для розгляду [PERSON] (а.с.32-33). Ухвалою від 09.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.34). 23.09.2021 на електронну адресу суду надійшла заява позивача, відповідно до якої просять здійснювати розгляд без участі позивача, проти заочного рішення не заперечують, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, складу суду позивач довіряє (а.с.38-39). У судове засідання призначене на 24.09.2021 відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю у суду даних щодо його належного повідомлення. У судовому засіданні 11.10.2021 відповідач заявив клопотання про оголошення перерви для надання можливості залучити до участі в справі представника та ознайомитись з матеріалами справи. 27.10.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що перебуває на лікарняному (а.с.57). Надалі позивач 12.11.2021, 14.12.2021 в судові засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення таких за останньою відомою суду адресою, та за допомогою розміщення оголошення про виклик на сайті суду. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку : Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до відповіді НПУ, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ 3019028380784746, 27.01.2019 о 22 год. 30 хв. було вчинено бокове зіткнення, транспортного засобу BMW 525 номерний знак [NUMBER] (Польща), власником якого є [PERSON] , який фактично перебуває у володінні [PERSON] та транспортного засобу Mercedes-Benz Vito 120, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , який фактично перебував у користуванні [PERSON] , винуватець ДТП [PERSON] (а.с.7-8). Як вбачається з постанови Івано-Франківського міського суду міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2019 року (набрала законної сили 12 березня 2019 року), [PERSON] 27 січня 2019 року о 22-30 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Вовчинецька, 69 керуючи транспортним засобом марки «BMW» номерний знак [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки "Mercedes-Benz Vito" д.н.з. [NUMBER] , що перебував під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п.11.3, 11.4 ПДР України та в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Як встановлено судом [PERSON] допустив порушення згаданих вимог ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відтак його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. Відповідно до норм ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Власником транспортного засобу "Mercedes-Benz Vito" д.н.з. [NUMBER] , згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є [PERSON] , однак на час вчинення ДТП автомобіль перебував у фактичному користуванні [PERSON] (а.с.13). 28.01.2019 [PERSON] подано заяву про настання страхової події (КАСКО) відповідно до якої водієм застрахованого автомобіля був [PERSON] , протокол про адміністративне правопорушення складено на [PERSON] (а.с.11-12). Так, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу "Mercedes-Benz Vito" д.н.з. [NUMBER] , застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі комплексного договору добровільного страхування наземного транспорту (каско), водія та пасажирів від нещасних випадків №К 110510 від 13 вересня 2018 року, за яким позивач застрахував майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу. Страхова сума транспортного засобу становить 570 000 грн. (а.с.5). Відповідно до листа директора філії ІФ ОД від 05.03.2019, повідомлено, що при укладенні договору страхування 06/02-40К-0110510 [PERSON] (Mercedes-Benz Vito" д.н.з. [NUMBER] ) було допущено помилку в п.5 "номер кузова (шасі)" Просить вважати вірним номер кузова [NUMBER] (а.с.6). Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 30.01.2019 із зазначенням характеру пошкоджень, відповідно до якого : дверка бокова права задня, вм`ятина, зміщення - підлягає ремонту та окрасці; дзеркало заднього виду праве, тріщина корпуса - заміні; крило переднє, праве, зігнуте - окраска; бампер передній, розлом - заміна та окраска; решітка радіатора - тріщина, розлом - заміна, окраска; значок мерседес тріщина - заміна; накладка на передній бампер/ під фарами та решіткою зламана - заміна; накладка ліва на куті переднього бампера - заміна, окраска; підкрильник передній правий, розлом - заміна; фара передня ліва, розлом - заміна; панель центральна над радіаторами, перекіс, згин, деформація - заміна; підсилювач бампера, деформовано - заміна; каркас вентиляторів охолодження, тріщина - заміна; крило переднє ліве, розлом - заміна, окраска; підкрильник передній лівий, розламаний - заміна; диск колеса переднього лівого, згин - заміна; капот, згин на куті - ремонт, окраска; інтеркуллер та патрубки, деформовані - заміна; стояк А лівий деформований у районі з`єднання з центральною панеллю - заміна, ремонт, окраска; підрамник передній лівий деформований між стояком та ланже роком пер.лов. - заміна, ремонт, окраска; кріплення переднього бампера ліве зламано - заміна. Пошкодження, що не пов`язані з ДТП: сліди корозії задньої лівої та задньої правої арки колеса; вм`ятина на лівій боковині біля заднього колеса (а.с.14). Відповідно до акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 30.01.2019 із зазначенням характеру пошкоджень, встановлено: датчик парковки на передньому бампері: правий крайній боковий - злетів, центральний правий - злетів, центральний лівий - тріщина корпусу, лівий крайній боковий - відсутні; блок АBS - зміщення з кріплення - ремонт; нижній кронштейн кріплення зламаний - заміна; проводка блоку АBS пошкоджена загальна ізоляція дротів та пошкоджені три дроти передні - ремонт; патрубки кондиціонера, згини, зміщено - заміні; радіатор кондиціонера згин, вигин, деформація сатів, відсутність фреону (пустий) - замін; фреон - заміні (а.с.15) Згідно акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) додаткового від 07.02.2019 із зазначенням характеру пошкоджень встановлено: фара передня права злом кріплення підлягає заміні; радіатор охолодження - злом лівих кріплень, згин - заміні; радіатор кондиціонера згин - заміні; дефузор внутрішній розлом - заміні; дефузор внутрішній розлом - заміні;датчик парктраніка крайній правий передній злом фішки з`єднання - заміні; ричаг нижній згин - заміні; стойка амортизаторна переднього лівого колеса згин - заміні; цапфа переднього лівого колеса згин - заміні; балка нижня деформована зліва на швах - заміні; вентилятор віска муфти тріщина (основного радіатора) - заміні. Уточнення до акту від 30.01.2021 замість радіатора інтеркуллера має бути радіатор гідравліки з трубками, який підлягає заміні(а.с.16). Згідно рахунку фактури №230219 від 23.02.2019 виданого п/п [PERSON] . [PERSON] за ремонт автомобіля Mersedes Vito, реєстраційний номер [NUMBER] , а саме за витратні матеріали та деталі, що підлягають заміні на загальну суму 107 286,79 грн., з них деталі, що підлягають заміні - 98 462,02 грн., та робота - 10 465 грн. (а.с.17). Відповідно до акту виконаних робіт №28/2 від 28.01.2019 постачальником приватним підприємцем [PERSON] надано [PERSON] послуги евакуатора автомобіля Mersedes Vito , н.з. [NUMBER] на суму 1 400 (а.с.18). Згідно заяви-погодження на виплату страхового відшкодування вх.№190000201456-23 від 25.02.2019 яка надійшла від [PERSON] , остання погоджується із вартістю відновлювального ремонту у сумі 117 751,79 грн. + 1 000 грн. втрати на евакуатор, та просить належну до виплати суму страхового відшкодування за страховим випадком, сплатити на розрахунковий рахунок СТО - ПП. [PERSON] (а.с.19). Відповідно до страхового акту №190000201456-1 від 13.03.2019 ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"на підставі наявних документів прийняло рішення про виплату 1 000 грн. (а.с.20) та відповідно до платіжного доручення №ЗР022465здійснило перерахунок коштів у сумі 1 000 грн. (а.с.22); та відповідно до страхового акту №190000201456 від 05.03.2019 ПрАТ "УСК"Княжа Вієнна Іншуранс Груп"на підставі наявних документів прийняло рішення про виплату 117 751,79 грн. (деталі в розрахунку СТО б/в) (а.с.21). Разом з тим, згідно з розрахунком суми страхового відшкодування до справи №190000201456 на підставі Рахунку №230219 від 23.02.2019, ФОП [PERSON] , від 05.03.2019 ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» визначено вартість матеріального збитку згідно з умовами договору страхування 117 751,79 грн., яка складається із : вартості деталей, що замінюються ( без врахування коефіцієнту зносу, так і з врахуванням ) на суму 105 478,12 грн., а вартість ремонтних робіт та матеріалів, що використовуються для відновлювального ремонту -12 273,67 грн. ( а.с. 21 зворот). Однак, відповідно до вказаного платіжного доручення ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" здійснило перерахунок коштів ФОП [PERSON] на 100 480,79 грн. за ремонт автомобіля (а.с.23) та 1000 грн. за евакуацію ( а.с. 22), тобто саме тієї суми, яка була встановлена за рахунок - фактурою ФОП [PERSON] ( а.с17), а не 177 751,79 грн. як зазначено у страховому акті. Цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , транспортний засіб «BMW» реєстраційний номер [NUMBER] не була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом (а.с.24). Відносини у сфері страхування майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб регулюються Законом України «Про страхування» N 85/96-ВР від 07 березня 1996 року (надалі «ЗУ «Про страхування») та загальними нормами цивільного права. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на норми ст.1191 ЦПК України, а саме відшкодування шкоди в порядку регресу, при цьому, на початку позовної заяви зазначає про регрес ( суброгацію). Суд не погоджується з даними обґрунтуваннями позову нормами ст. 1191 ЦПК України з огляду на наступне. У відповідності до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» визначено, що при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно з ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. За загальним правилом, майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 753/21177/16-ц зроблено висновок, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). У разі вирішення питання про відшкодування реальних збитків, належними доказами можуть бути платіжні документи та інші документи, які підтверджують факт понесення таких витрат і пов`язаність витрат з усуненням заподіяної шкоди. Таким чином, є два різні способи визначення розміру шкоди, на відшкодування якої має право потерпіла особа: коли розмір шкоди визначається спеціалістом (експертом) у звіті (висновку про оцінку, тощо) розрахунковим методом, інший спосіб: коли відшкодовуються реальні збитки, тобто дійсні витрати , понесені потерпілим на відновлення пошкодженого майна. за кожним з цих способів існують різні види доказування. Як видно з наданих доказів, позивач виходить з розміру шкоди (і відповідно його збитків, пов`язаних з страховою виплатою), за рахунком-фактурою СТО (ремонтною калькуляцією). Але даний документ не є документом, що підтверджує факт виконання даних робіт і факт їх оплати потерпілим або його страховиком. Даний рахунок, без супроводження документом на підтвердження виконання робіт та їх дійсної оплати може розглядатись як пропозиція чи як попередній розрахунок вартості ремонту. А у цьому сенсі для визначення розміру шкоду, за яку несе відповідальність заподіювач у межах виниклого у нього деліктного зобов`язання, більш вагомим є звіт про оцінку, який визначає розмір шкоди у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність». Як видно з платіжних документів, сума 100480, 79 грн., визначена у рахунку-фактурі, та окремо 1000 грн. як послуги за евакуатор, була перерахована ФОП [PERSON] , який виставив цей рахунок-фактуру. Відтак суд дійшов висновку, що саме такі підлягають відшкодуванню. Сума в розмірі 117 751,79 грн., яку просить стягнути позивач не є сумою дійсних витрат ( реального збитку) на відновлення автомобіля. Разом з тим, суд вважає за доцільне, для усунення іншого тлумачення, зазначити, що суд не робить висновків про неправомірність такої страхової виплати, виходячи з презумпції правомірності, і розглядаючи справу лише в межах заявлених позовних вимог. Якщо договором майнового страхування між позивачем і страхувальником (потерпілою особою) передбачені інші умови страхового відшкодування, більш вигідні страхувальнику, то це є виключно договірними відносинами між сторонами договору, і це не означає перекладення даного обов`язку на заподіювача шкоди, у якого виникло деліктне зобов`язання. Як вбачається із положень ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу, а у випадку якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» визнало подію страховим випадком, здійснено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі розмірі 101480, 79 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ФОП [PERSON] , а тому до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як, позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 1937 грн. понесених ним судових витрат у вигляді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved