Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Заявниця, [PERSON] звернулася до суду із заявою та просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №454235, виданий 22.12.2003 на ім`я " [PERSON] ". В обгрунтування заявлених вимог заявниця покликається на те, що [INFO] в селі Межиріччя Жидачівського району Львівської області померла її матір [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входило, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 1,56 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області. За життя спадкодавець особистого розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту не складав. Заявниця, як спадкоємиця за законом, прийняла спадщину повністю належним чином та у встановлений законом строк шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Про відмову від прийняття спадщини заявниця не заявляла. Інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця належним чином та у встановлений законом строк, немає. Оформити свої спадкові права у нотаріуса заявниці перешкоджає розбіжність у свідоцтві про смерть її матері та в правовстановлюючих документах на майно покійної, а саме: згідно Свідоцтва про смерть [PERSON] , ім`я матері заявниці зазначене як [PERSON], а в Сертифікаті на право на земельну частку (пай), ім`я зазначене - [PERSON] . Відтак, для оформлення своїх спадкових прав після смерті спадкодавця заявниці, як єдиному спадкоємцю за законом, необхідно встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа. Процесуальні рішення, ухвалені по справі: Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 11.05.2019 заявниці відмовлено у відкритті провадження у справі. Постановою Львівського апеляційного суду від 28.10.2019 ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 11.05.2019 про відмову у відкритті провадження скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020 автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Равлінка Р.Г. для цього судового провадження. Ухвалою суду від 23.09.2020 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 17.11.2020 о 10:00 год. Позиція учасників процесу. В судове засідання з`явилися заявниця, [PERSON] та представник заявниці адвокат Яременко І.О. Представник заінтересованої особи Жидачівської державної нотаріальної контори будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, які в ній викладені, та просила заяву задовольнити. Представник заявниці, в судовому засіданні заяву підтримав з викладених у ній підстав, а також надав суду пояснення з приводу викладених в заяві обставин та просив заяву задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі та їх витребування, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] про що 11.02.2003 зроблено відповідний актовий запис №6 та 21.02.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського РУЮ Львівської області повторно видано свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . /а.с.11/ Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входило право на земельну ділянку площею 1,56 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія PH №454235, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 21.05.1997 №139 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22.12.20003 за №36. /а.с.13/ Згідно довідки виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області від 18.04.2019 №310 [PERSON] до дня смерті, яка наступила [INFO] проживала по [ADDRESS] . Разом з нею проживала донька [PERSON] , яка продовжує проживати в цьому будинку на даний час. Заповіту [PERSON] за життя не складала./а.с.12/ Після смерті матері для оформлення права на спадкове майно заявниця звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору, однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із розбіжністю у свідоцтві про смерть матері заявниці [PERSON] та в правовстановлюючих документах на майно покійної, а саме: [PERSON], - [PERSON]./а.с.14/ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського РУЮ Львівської області 16.02.2006 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . /а.с.9/ Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області 29.08.2012, [PERSON] , [INFO] та [PERSON]. , [INFO] , зареєстрували шлюб 19.02.1965, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] . /а.с.10/ Сертифікат на право на земельну частку (пай) РН №454235, виданий 22.12.2003 головою Жидачівської районної державної адміністрації, в якому ім`я власника зазначено як [PERSON] . /а.с.13/ Відтак, у свідоцтві про народження заявниці та свідоцтві про смерть матері заявниці ім`я зазначено « [PERSON] ». В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що матір`ю заявниці є [PERSON] , мешканка с. Межиріччя, Жидачівського району Львівської області, яка померла [INFO] . Також, [PERSON] пояснила, що матір заявниці працювала у колгоспі "імені Леніна", що згодом називався " Золотий колос " та у свій час отримала право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зазначила, що у селі до матері заявниці зверталися як " [PERSON] ". При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог шляхом надання доказів є однією з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. При цьому обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Надані заявником докази суд визнає належними, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу, а саме, належності [PERSON] , померлій [INFO] , сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 454235, виданого 22.12.2003 на ім`я " [PERSON] ". На переконання суду обставини належності сертифікату на право на земельну частку (пай) спадкодавцю підтверджуються не лише письмовими доказами, поясненнями свідка [PERSON] , але і наявністю в заявниці оригіналу правовстановлюючого документу спадкодавця. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дасть їй можливість оформити спадщину.

Outcome: approved