Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В позовній заяві вказувала, що 03 жовтня 2012 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір на доставку та встановлення метало пластикових виробів. Згідно з п. 3.1 зазначеного договору Замовник зобов'язаний сплатити вартість замовлення у розмірі 3023.00 грн. Для оплати замовлених виробів, 03.10.2012 року між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено кредитний договір №PLRORG050700078. Пунктом 9 договору кредиту від 03.10.2012 року передбачено, що кредит надається позичальнику для оплати товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] на рахунок № [NUMBER]. 03 жовтня 2012 року, на виконання вимог п. 3.1 договору на доставку та встановлення метало пластикових виробів, на рахунок ФОП [PERSON] було перераховано вартість замовлення у розмірі 3023 грн. Пунктом 3.2 зазначеного договору передбачено, що після виконання пункту 3.1 Замовником, Виконавець зобов'язується виготовити та доставити вироби на протязі 30 робочих днів. Станом на день даної позовної заяви, ФОП Іванко не виконав зобов'язання передбачене п. 3.2 договору на доставку та встановлення метало пластикових виробів від 03.10.2012 р., а саме, не виготовив та не доставив метало пластиковий виріб, за який було сплачено мною. 26 лютого 2013 року, мною здійснено повний розрахунок за кредитним договором від 03.10.2012 року укладеного з ПАТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується довідкою №130226/143 від 26.02.2013 року. 12 березня 2012 року мною, до Кременчуцького міського управління МВС подано повідомлення про кримінальне правопорушення відносно ФОП [PERSON] за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12013180090000392, та визначено її процесуальний статус - потерпіла. 13 грудня 2013 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука винесено вирок по кримінальній справі № 524/4046/13к, яким суд ухвалив - визнати винним [PERSON] у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України. Крім того, на підставі вказаного вище вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука були задоволені цивільні позови на підставі яких з [PERSON] на користь потерпілих від злочину, були стягнуті грошові кошти сплачені на підставі договорів на доставку та встановлення метало пластикових виробів та завдану моральну шкоду. Отже, вважає, що злочинними діями [PERSON] їй завдано матеріальну шкоду у розмірі 3023.00 грн. Таким чином, загальний розмір завданої моральної та матеріальної шкоди [PERSON] перед нею становить 4023.00 (чотири тисячі двадцять три) грн. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину, пов'язаного із незаконним заволодінням коштами, внесених на підставі Договору на доставку та встановлення метало пластикових виробів від 03.10.2012 р., у розмірі 3023.00 (три тисячі двадцять три) грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду внаслідок вчинення злочину пов'язаного із незаконним заволодіння коштами, внесених на підставі Договору на доставку та встановлення метало-пластикових виробів від 03.10.2012 р., у розмірі 1000.00 (одна тисяча) грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд позовну заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого почтового зв'язку, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачами про причини неявки на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що є всі підстави та докази для розгляду справи по суті, а позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом достовірно встановлено, що 03 жовтня 2012 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір на доставку та встановлення метало пластикових виробів. Згідно з п. 3.1 зазначеного договору Замовник зобов'язаний сплатити вартість замовлення у розмірі 3023.00 грн. Для оплати замовлених виробів, 03.10.2012 року між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк" укладено кредитний договір №PLRORG050700078. Пунктом 9 договору кредиту від 03.10.2012 року передбачено, що кредит надається позичальнику для оплати товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] на рахунок № [NUMBER]. 03 жовтня 2012 року, на виконання вимог п. 3.1 договору на доставку та встановлення метало пластикових виробів, на рахунок ФОП [PERSON] було перераховано вартість замовлення у розмірі 3023 грн. Пунктом 3.2 зазначеного договору передбачено, що після виконання пункту 3.1 Замовником, Виконавець зобов'язується виготовити та доставити вироби на протязі 30 робочих днів. Станом на день даної позовної заяви, ФОП Іванко не виконав зобов'язання передбачене п. 3.2 договору на доставку та встановлення метало пластикових виробів від 03.10.2012 р., а саме, не виготовив та не доставив метало пластиковий виріб, за який було сплачено мною. 26 лютого 2013 року, мною здійснено повний розрахунок за кредитним договором від 03.10.2012 року укладеного з ПАТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується довідкою №130226/143 від 26.02.2013 року. 12 березня 2012 року мною, до Кременчуцького міського управління МВС подано повідомлення про кримінальне правопорушення відносно ФОП [PERSON] за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12013180090000392, та визначено її процесуальний статус - потерпіла. 13 грудня 2013 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука винесено вирок по кримінальній справі № 524/4046/13к, яким суд ухвалив - визнати винним [PERSON] у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України. Крім того, на підставі вказаного вище вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука були задоволені цивільні позови на підставі яких з [PERSON] на користь потерпілих від злочину, були стягнуті грошові кошти сплачені на підставі договорів на доставку та встановлення метало пластикових виробів та завдану моральну шкоду. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди з відповідача, шляхом стягнення матеріальної шкоди у сумі 3023,00 грн. та моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Outcome: approved