Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 4 травня 2017 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 16 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір про наданя споживчого кредиту № 2007741712 на суму 22 370,52 грн. для придбання товару строком по 16 січня 2017 року. 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна " укладено Договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до якого, Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за договором № 2007741712 від 16 січня 2014 року, укладеним з позичальником [PERSON] Відповідно до договору факторингу від 22 грудня 2014 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 26 258 грн. 65 коп., з яких: 21 127 грн. 41 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 5 129 грн. 79 коп. - комісія; 1 грн. 45 коп. - відсотки за користування кредитом. На виконання умов Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 5 січня 2015 року направило відповідачці лист з повідомленням про відступлення права вимоги від Публічного акціонерного товриства "ОТП Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю " ОТП Факторинг Україна " по зазначеному кредитному договору. Незважаючи на це, відповідачка не виконує свого обов'язку щодо повернення наданого їй кредиту в строки, передбачені кредитним договором. Просили стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № 2007741712 від 16 січня 2014 року в сумі 26 258 грн. 65 коп. та судові витрати по справі в сумі 1 600 грн. В судове засідання представник позивача не прибула, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд встановив: 16 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007741712 на суму 22 370 грн. 52 коп. для придбання товару на строк до 16 січня 2017 року. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" та [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України, цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує. 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" укладено Договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до якого, Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за договором № № 2007741712 від 16 січня 2014 року, укладеним з позичальником [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, обов'язок сплачувати боргові платежі виникає за умови, що боржник отримав від однієї із сторін договору факторингу письмове повідомлення, в якому визначено грошову вимогу та фактора. Відповідно до договору факторингу від 22 грудня 2014 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 26 258 грн. 65 коп. з яких: 21 127 грн. 41 коп. - суми простроченого кредиту: 5 129 грн. 79 коп. - прострочених відсотків за користування кредитом та 1 грн. 45 коп. - відсотки за користування кредитом. На виконання умов Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 5 січня 2015 року направило відповідачці лист з повідомленням про відступлення права вимоги від Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до Товариства з омеженою відповідальністю " ОТП Факторинг Україна " по зазначеному кредитному договору. Однак, відповідачка на дане повідомлення не відреагувала належним чином, та свої зобов'язання за кредитним договором на користь позивача не виконує. Станом на 24 листопада 2016 року за відповідачкою рахується непогашена заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна " за кредитним договором № 2007741712 від 16 січня 2014 року в сумі 26 258 грн. 65 коп., з яких: 21 127 грн. 41 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 5 129 грн. 79 коп. - комісія за обслуговування кредитом, 1 грн. 45 коп. - відсотки за користування кредитом. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачкою [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 26258 грн. 65 коп. Таким чином, суд визнає, що відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. В матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідачка вживала заходів для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим, порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з її вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідачки є неправомірними, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Платіжним дорученням № 2137 від 14 березня 2017 року підтверджується, що позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved