Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до Державного підприємства "Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування" «УкрНДІметалургмаш» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона працювала табельником відділу кадрів на державному підприємстві «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування» міста Слов'янська, в період з 01.09.2010 року по 27.08.2013 рік. З 2010 року працівникам почали нерегулярно виплачувати заробітну плату. Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду по справі 243/2444/13- ц, номер провадження 2/243/1179/2013 від 19 квітня 2013 року було стягнуто на її користь з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 4123,81 грн., та моральну шкоду у розмірі 500 грн. Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду за справою № 243/10980/13-ц, номер провадження 2/243/3998/2013 від 29.11.2013 року стягнуто з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 9069,98 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 27 серпня 2013 року по 18 листопада 2013 року у сумі 3335 грн. 58 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. Виконавчий лист за рішенням суду був своєчасно наданий в відділ державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції для виконання. В березні 2016 року відповідач, ліквідатор ДП «УкрНДІметалургмаш» - арбітражний керуючий Нестеренко О.А виплатив їй заборгованість по заробітній платі у сумі 13193 грн. 79 копійок. Виплачувати компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за весь час затримки розрахунку при звільненні арбітражний керуючий Нестеренко О.А. відмовляється. Вважає, що згідно ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» та ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати» і відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати» підприємства, установи та організації всіх форм господарювання, які своєчасно не виплатили своїм працівникам заробітну плату, зобов'язані під час цієї заборгованості заробітної плати нараховувати та виплачувати працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 ( із змінами, внесеними Постановою від 23 квітня 1999 року № 692). В зв'язку з наведеним вважає, що відповідач повинен виплатити на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 10800,44 грн, за період з з 01 вересня 2013 року по 01 березня 2016 року. Просить суд стягнути з Державного підприємства "Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування" на її користь компенсацію втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 10800 гривень 44 коп. В судове засідання позивачка не з'явилася , надала суду клопотання з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала , просила їх задовольнити. Відповідач - Державне підприємство «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування" «УкрНДІметалургмаш» про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України . Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направлялася судом на адресу відповідача ним отримується ( а.с.13). Згідно до вимог ст. 74 ЦПК України У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: -юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; -фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач - Державного підприємства "Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування" «УкрНДІметалургмаш» своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд дослідивши матеріали справи, надані докази приходить до переконання, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка [PERSON] працювала табельником відділу кадрів на Державному підприємстві "Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування" у період з 01 вересня 2010 року по 27 серпня 2013 рік. Як вбачається з позовної заяви, відповідач став нерегулярно виплачувати працівникам заробітну плату. У зв'язку з чим вона звернулася до суду. Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду по справі 243/2444/13- ц, номер провадження 2/243/1179/2013 від 19 квітня 2013 року було стягнуто на її користь з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 4123,81 грн., та моральну шкоду у розмірі 500 грн., про що свідчить копія рішення суду від 19.04.2013 року ( а.с. 3-4) та виконавчий лист ( а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29.11.2013 року по цивільній справі 243/10980/13-ц номер провадження 2/243/3998/2013 за позовом [PERSON] до Державного підприємства "Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування", про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вимоги позивачки були задоволені повністю . На її користь з відповідача було стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 9069,98 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 27 серпня 2013 року по 18 листопада 2013 року у сумі 3335 грн. 58 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн., про що свідчить копія рішення суду від 29.11.2013 ( а.с. 5-6) а також виконавчий лист (а.с. 8) Згідно із ст. 34 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 - ВР «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Стаття 34 введена в дію з січня 1997 року згідно з Постановою Верховної Ради України № 49/96-ВР від 20.02.1996 року. Згідно з пунктами 2,3,4 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1427 від 20 грудня 1997 р. із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692 компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць( після утримання податків та платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості та індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. У разі затримки виплати заробітної плати за кілька місяців сума компенсації визначається згідно з пунктом 3 цього Положення за кожний місяць окремо і підсумовується. 1 січня 2001 р. набув чинності Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ Згідно ст.1 цього закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу( особи) Статтями 2,3 вказаного закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого , але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу ( інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). З метою реалізації Закону України « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 затверджено Порядок компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Пунктом 2 цієї постанови встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, нарахованої працівникові за період роботи з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2000 р. , проводиться відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. № 1427. Позивачка звільнена 27 серпня 2013 року, отже компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати повинна проводитись відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159. Статтею 117 КЗпП України передбачено , що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не виключає проведення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу (ст.60 ЦПК України) Перевіряючи доводи позивача суд посилається на надані ним докази. Позивачкою [PERSON] не надано доказів про розмір нарахованої , але не виплаченої позивачці заробітної плати за відповідний місяць( після утримання податків і платежів), що унеможливлює проведення розрахунку компенсації. Надані до позову копії рішень суду та виконавчі листи не містять інформації про розмір нарахованої але не виплаченої, помісячно заробітної плати за вказаний період. Оскільки Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1427 від 20 грудня 1997 р., передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої , але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць(після утримання податків і платежів)на коефіцієнт приросту споживчих цін та у разі затримки виплати заробітної плати за кілька місяців сума компенсації визначається згідно з пунктом 3 цього Положення за кожний місяць окремо і підсумовується, відсутність належних та допустимих доказів про розмір нарахованої, але не виплаченої позивачці заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) унеможливлює проведення розрахунку компенсації та є підставою для відмови у позові через його недоведеність. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed