Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

До Бершадського районного суду звернувся [PERSON] до [PERSON] , про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 6 листопада 2018 року по справі №126/1368/18 вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час змінились обставини за яких розмір аліментів за рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 06.11.2018 року підлягає зменшенню за наведених нижче підстав. З 13.07.2016 року позивач працює на посаді «підсобний робітник» в Філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» м. Ладижин. Його середньомісячний заробіток 12761 грн. 29 січня 2019 року позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб у Четвертинівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, актовий запис № 1, і їй присвоїли прізвище « [PERSON] » . [INFO] у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Крім того у позивача з [PERSON] є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ними та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою № 101 від 06.04.2019 року, виданою Четвертинівською сільською радою Тростянецького району. Позивач зазначив, що в разі продовження стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 мого заробітку, він не зможе належним чином забезпечити утримання ще двох своїх дітей та дружини, яка знаходиться в декретній відпустці, тому вважає, що існують підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] , [INFO] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини на 1/6 частину заробітку (доходу). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на подану ним позовну заяву, згідно якої просив позов задовольнити. Зазначив, що на даний час на його утриманні перебувають дружина [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] (якого він усиновив), син [PERSON] , [INFO] Також, він надає матеріальну допомогу своїй матері, яка є інвалідом та хворіє. Стягнення з нього аліментів у визначеному рішенням суду розмірі - 1/4 від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання на утримання сина [PERSON] , [INFO] , призведе до скрутного матеріального становища та унеможливить забезпечення ним належного рівня життя для родини. Відповідач, [PERSON] у судому засіданні проти задоволення позову заперечила, зазначивши, що позивач призначених рішенням суду аліментів не сплачує, будь-якої матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, зменшення визначеного судом розміру аліментів позбавить її дитину належного рівня життя. В задоволенні позову просила відмовити. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Крім того, враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно положень статей 141,180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 06.11.2018 р. по справі №126/1368/18 з позивача на користь відповідача присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.05.2018 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією рішення суду. 29.01.2019 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище змінено на [PERSON] ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Позивач усиновив дитину своєї дружини від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] та довідкою Четвертинівської сільської ради №101 від 05.04.2019 року. Також, у даному шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Позивач посилається на факти створення нової сім`ї, народження дитини та стан здоров`я своєї матері як на підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] Разом з цим, відповідно до наданої позивачем довідки №733 від 08.04.2019 року філії "Переробний комплекс" ТОВ "Вінницька птахофабрика" сукупний дохід по заробітній платі [PERSON] з квітня 2018 року по березень 2019 року склав - 153 138 грн. 13 копійок. Будь-яких відрахувань для сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] не здійснювалося, даний факт також підтверджено позивачем в судовому засіданні. Будь-яких доказів надання матеріальної допомоги матері, яка зі слів позивача хворіє, також суду надано не було. Таким чином, суд вважає, що позивач не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів та не надав доказів того, що його матеріальний стан погіршився. Даючи оцінку встановленим обставинам, зібраним по справі доказам в їх сукупності та враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8ст. 7 СК України при, згідно яких при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати позивача, однак враховуючи, що в позові відмовлено, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed