Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

05.05.2016 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008 у розмірі 67 782,23 (шістдесят сім тисяч сімсот вісімдесят два долари США 23 центи), що еквівалентно курсу НБУ станом на 05.04.2016 року (1 дол. США - 25,994632 грн.) 1 606 006,33, що включає: заборгованість за кредитом в сумі 54 207доларів США 17 центів, гривневий еквівалент 1 387 674,44 грн; заборгованість за процентами у сумі 7 575,06 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 05.04.2016 року - 193 917,46 грн та судові витрати у розмірі 24 090,09 грн. На обґрунтування позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» зазначило, що 19 лютого 2008 року між [PERSON] (надалі - «Позичальник») та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» ( наразі Акціонерне товариство) (надалі - «Банк») був укладений Кредитний договір №СМ-SМЕJ02/003/2008 (далі - Кредитний договір). Згідно до ч. 2 п. 1.1. Кредитного договору Банк в порядку передбаченому цим Договором надає Позичальнику Кредит у Розмірі та Валюті, визначеній у Частині № 1 цього договору, а Позичальник приймає Кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у цьому Договорі. Банк виконав зобов`язання, передбачені Кредитним договором, та надав Кредит в розмірі 73 000,00 (сімдесят три тисячі доларів США) (ч. 1. п. 2 Кредитного договору) із встановленням плаваючої відсоткової ставки 5,0% + FIDR (процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Відповідач, відповідно до п. 1.1 частини №2 кредитного договору зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у кредитному договорі. Відповідно до п. 1.5.1. ст. 1.5. частини №2 кредитного договору повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у Розмірі Платежу та не пізніше Дати Платежу. Розмір та дата платежу визначені у п. 2 частині 1 кредитного договору. Однак, Відповідачкою не здійснюються в строк погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов`язкові платежі за кредитним договором. У відповідності до п.п. 1.9.1 п. 1.9. Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх Боргових та/чи інших зобов`язань за цим Договором ( в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.7. та ст. З цього Договору) та чи іншими укладеними з Банком та/або умов Документів забезпечення (надалі - «Вимога»). При цьому, зобов`язання Позичальника щодо дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної вимоги. Позичальнику було направлено вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором №СМ-SМЕJ02/003/2008, вих. №73-12-4-10/189 від 18.01.2016, проте станом на дату подання позовної заяви вимога виконана не була. Станом на 05.04,2016 заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №СМ-SМЕJ02/003/2008 складає 67 782,23 (шістдесят сім тисяч сімсот вісімдесят два долари США 23 центи), що еквівалентно курсу НБУ станом на 05.04.2016 року (1 дол. США - 25,994632 грн.) 1 606 006,33, що включає: заборгованість за кредитом в сумі 54 207доларів США 17 центів, гривневий еквівалент 1 387 674,44 грн; заборгованість за процентами у сумі 7 575,06 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 05.04.2016 року - 193 917,46 грн. Для забезпечення виконання Позичальником його Боргових зобов`язань за Кредитним говором №СМ-SМЕJ02/003/2008, 19.02.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником зго є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-SMEJ02/003/2008, за яким Поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов`язань перед Кредитором за Кредитним говором в повному обсязі. Згідно п.1.2. договору поруки Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутися з вимогою про виконання Боргових бов`язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно. Згідно п. 3.1. договору поруки у випадку невиконання Боржником Боргових зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором, Кредитор має право звернутися до Поручителя з вимогою про виконання Боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Згідно п. 3.2. договору поруки Поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання Боржником Боргових Зобов`язань перед Кредитором за Кредитним договором, здійснити виконання Боргових Зобов`язань в обсязі, заявленому кредитором протягом 3-ьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора. Згідно ст. 3.4. договору поруки обов`язок Поручителя виконати Боргові зобов`язання виникає при отриманні від Кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою Поручителем, якщо Кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому Договорі. Поручителю, [PERSON] було направлено вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором№СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008р, вих. №73-12-4-10/187 від 18.01.2016р, яка залишена невиконаною. На підставі наведеного просить стягнути із відповідачів солідарно вказаний борг. Ухвалою від 24.05.2016 у вказаній справі відкрито провадження (том 1, а.с.37). 22.06.2016 [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання недійсним кредитного договору №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008 (том 1, а.с.44-47). На обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначає, що 28.02.2008 між нею та ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № СМ-SМЕJ02/003/2008. Крім того в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором були укладені договори поруки № SR-SMEJ02/003/2008 від 19 лютого 2008 року. Згідно п. 2 Частини № 1 Кредитного договору банк надав їй кредит у сумі 73 000 (сімдесят три тисячі ) доларів США на споживчі цілі зі строком повернення 17 лютого 2023 року, тобто даний кредит є споживчим кредитом. Згідно Закону України "Про захист прав споживачів" та Цивільного кодексу України, розмір процентів за користування кредитними коштами повинен зазначатися в кредитному договорі у вигляді річної відсоткової ставки (в процентах річних). Всупереч вищевказаним актам цивільного законодавства України кредитним договором передбачений інший порядок визначення розміру процентів. Пунктом 3 Частини № 1 Кредитного договору передбачено, що для рахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка в розмірі 5% річних + FIDR. FIDR - це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк 366 днів. В цьому пункті також вказано, що ставка FIDR може і назватися банком в порядку передбаченому договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті банку, а також в приміщеннях банку на інформаційних стендах. В пп. а) п. 3.3. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» наведена формула розрахунку значення реальної процентної ставки, елементами якої є процентна ставка, чиста сума кредиту, порядковий номер періоду дії кредитного договору та загальна кількість періодів. Застосування вказаної формули спрямоване на те, щоб точно розрахувати, з урахуванням дисконтування, усі майбутні грошові платежі споживача. Використання будь-яких інших показників для розрахунку реальної процентної ставки за кредитом законом не передбачено. За таких обставин порядок розрахунку процентів за користування кредитом встановлений пунктом 3 Частини № 1 та пунктом 1.4. Частини № 2 кредитного договору суперечить нормам чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини ( ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" та ст. 1056-1 Цивільного кодексу України). Несправедливою умовою договору вважається встановлення дискримінаційних стосовно споживача правил зміни відсоткової ставки. Застосування ставки FIDR для розрахунку процентів за користування кредитом передбачає зміну розміру процентів впродовж всієї дії кредитного договору, при цьому вартість кредитних ресурсів для позичальника буде залежати від волевиявлення інших фізичних осіб - клієнтів Банку, що розмістили вільні кошти на строкових депозитах у валюті, тотожній валюті кредиту на строк 366 днів. Пунктом 1.4. Частини № 2 Кредитного договору встановлений порядок розрахунку та зміни плати за користування кредитом. В п.п. 1.4.1.3. Частини № 2 Кредитного договору вказано, що плаваюча процентна ставка по кредиту підлягає корегуванню протягом дії кредитного договору. В Листі НБУ № № 40-117/2093-6134 від 16.06.2007 року «Про окремі питання практичного застосування правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» казано, що несправедливим є встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надання фізичній особі коштів на визначений строк під процент є фінансовою послугою. FIDR формується на основі процентних ставок по строковим депозитам для фізичних осіб, при цьому банк на власний розсуд встановлює такі проценти. Внаслідок вищенаведеного [PERSON] , як споживач фінансової послуги, не може взяти участь у формуванні FIDR. Оскільки, FIDR є найбільшою складовою частиною плаваючої процентної ставки за користування кредитом, а її розмір обумовлений виключно власним розсудом Банку, то банк фактично здійснюється формування вартості фінансової послуги без участі споживача та його згоди. В п. 3.5. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» вказано, що банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв`язку з волевиявленням однієї зі сторін. Всупереч вищевказаній нормі закону, порядок обчислення процентів встановлений кредитним договором дозволяє банку змінювати процентну ставку за кредитом за власним бажанням. За таких обставин позивачка, як споживач фінансової послуги не може спрогнозувати свої витрати на оплату процентів за користування кредитом, не має можливості вплинути на формування ставки FIDR, обмежена і в способах отримання інформації про неї. Пункт 1.4.1.6 Частини № 2 Кредитного договору зазначає, що протягом договору, позичальник може з`ясовувати суми нарахованих процентів, що належать до сплати, в приміщенні банку - філії або відділенні, в якому позичальником відкривався поточний рахунок. Таким чином, для того щоб сплатити проценти, вона повинна кожного разу з`ясовувати їх розмір у відділенні банку. Згідно Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не повинен включати у договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних гав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Із зазначених вище підстав просить визнати кредитний договір недійсним. Ухвалою від 27.07.2016 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання недійсним кредитного договору об`єднано в одне провадження (том 1, а.с.57). 26.08.2016 ПАТ «ОТП Банк» було подано заперечення на зустрічний позов, в якому зазначило, що відсутні підстави вважати кредитний договір недійсним, оскільки 19.02.2008 між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 73000 доларів США строком до 17.02.2023 зі встановленою плаваючою процентною ставкою (FIDR + фіксований відсоток 5 % річних). Договором передбачено, що ставка FIDR може змінюватись (зменшуватись або збільшуватись) в порядку передбаченому договором. 19.02.2008 сторонами також погоджено графік повернення кредиту та сплати відсотків. Сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Виходячи з умов кредитного договору зміна розміру ставки FIDR не є зміною процентної ставки в односторонньому порядку, оскільки вона прямо передбачена умовами двостороннього Кредитного договору. Кредитний договір та додатки до нього підписані [PERSON] , тому підстав для визнання спірного договору недійсним немає. Ухвалою суду 27.10.2016 у справі призначено судово-економічну експертизу (том 1, а.с. 129, 130). У зв`язку із виходом у відставку судді [PERSON] , після повторного автоматичного розподілу справи, дану цивільну справу передано на розгляд судді Корбута В.В. та ухвалою від 23.12.2016 справу прийнято до провадження (том 1, а.с.147-149). 01.03.2020 матеріали справи повернуто без виконання та ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 01.03.2020 провадження у справі поновлено (том 1, а.с.154, 157). У зв`язку із закінченням повноважень судді Корбута В.В., внаслідок повторного автоматичного розподілу справи, дану цивільну справу передано на розгляд судді Хуторній І.Ю. (том 1, а.с. 159, 160). У зв`язку із закінченням повноважень судді Хуторної І.Ю., внаслідок повторного автоматичного розподілу справи, дану цивільну справу передано на розгляд судді Замезі О.В. та ухвалою від 14.12.2017 справу прийнято до провадження (том 1, а.с. 162 - 227). Ухвалою від 16.04.2018 розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження (том 1, а.с. 233-234). Ухвалою суду 03.04.2019 у справі призначено судово-економічну експертизу (том 2, а.с. 57-59). Ухвалою від 02.10.2019 поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку експерта №406/07/2019 від 09.08.2019 (а.с.191-240, том 2). Ухвалою від 23.03.2020 у зв`язку із виходом у відставку судді Замеги О.В., внаслідок повторного автоматичного розподілу справи, цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Хуторною І.Ю. (а.с.254-256, том 2). Ухвалою від 22.07.2020 у позивача витребувано розрахунок заборгованості по процентах за кредитним договором; закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (том 3, а.с.12). Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явились. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, будь-яких заяв на адресу суду не направляв. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] на адресу суду спрямував письмові пояснення, у яких зазначив про порушення умов договору з боку банку, зустрічні позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у його відсутності. Від представника позивача - представника АТ "ОТП Банк" Касянчука С.В. на адресу суду надійшла заява, у якій він просить відкласти розгляд справи. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а згідно п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Враховуючи, що представник позивача повторно не прибув у судове засідання, заявивши клопотання про відкладення судового розгляду, проте в матеріалах справи наявні заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності, зважаючи на тривалість судового розгляду, судом визнано доцільним продовжити судовий розгляд за відсутності осіб, які повторно не прибули до суду, на підставі у справі наявних доказів, що сприятиме завданню цивільного судочинства щодо своєчасного розгляду справи. Згідно ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не відбувалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази, доходить висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову, із таких підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір №СМ-SМЕJ02/003/2008 (том 1, а.с.16-22). У відповідності до ч. 2 п. 1.1. Кредитного договору Банк в порядку передбаченому цим Договором надає Позичальнику Кредит у Розмірі та Валюті, визначеній у Частині № 1 цього договору, а Позичальник приймає Кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у цьому Договорі. Частиною 1 Кредитного договору передбачено, що розмір кредиту складає 73 000 доларів США; кредит надано на споживчі цілі, строк повернення кредиту до 17 лютого 2023 року; процента ставка складає - фіксований відсоток 5% + FIDR. 20.02.2008 року [PERSON] надала кредитну заявку на отримання 73 000 доларів США, які просила видати 20.02.2008 року (а.с.16, том 1). Банк виконав зобов`язання передбачені Кредитним договором та надав [PERSON] кредит в розмірі 73 000,00 (сімдесят три тисячі доларів США) (ч. 1. п. 2 Кредитного договору), що підтверджується розрахунком заборгованості, довідкою по кредиту та випискою по особовому рахунку, а також даний факт не оспорюється [PERSON] (а.с.9, 66-68, 79-122, том 1). Відповідно до п.1.5.1 умов частини №2 до вищевказаного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Згідно графіку повернення кредиту та сплати відсотків до кредитного договору №СМ-SМЕJ02/003/2008, підписаного сторонами щомісячний платіж становить 906.72 доларів США. Графік містить визначення розподілу щомісячного платежу: частини на погашення основної суми кредиту та частини на проценти за користування кредитом (а.с.23, 24, том 1). Відповідно до пункту 3 частини 1 кредитного договору, сторони домовилися про те, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб, у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщується в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватися банком (збільшуватися чи зменшуватися) в порядку передбаченому цим договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті www.otpbank.com.ua, а також в приміщенні банку (як в головному офісі так і в інших установах банку) на інформативних стендах. Відповідно до п.4 Кредитного договору, повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів. У відповідності до п.п. 1.9.1 п. 1.9. Кредитного договору, незважаючи на інші положення цього Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх Боргових та/чи інших зобов`язань за цим Договором ( в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.7. та ст. З цього Договору) та чи іншими укладеними з Банком та/або умов Документів забезпечення (надалі - «Вимога»). При цьому, зобов`язання Позичальника щодо дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної вимоги. 27.11.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008 (том 2, а.с.8, 9), відповідно до якого сторони домовились внести зміни та доповнення до вищевказаного договору наступного змісту: "2.1.1.1 У випадку невиконання Позичальником Боргових зобов`язань понад 30 (тридцять) календарних днів чи невиконання Позичальником або Третіми особами інших умов Кредитного договору, цього Додаткового договору, Документів забезпечення та/чи будь-яких інших умов договорів (правочинів) укладених між Банком та Позичальником, та/чи між Банком та Третіми особами, що існували на момент укладання Кредитного договору чи цього Додаткового договору, чи таких, що будуть укладені в майбутньому, понад 30 (тридцять) календарних днів (надалі - «Строк порушення зобов`язань»), Сторони домовились, що Банк вважається таким, що реалізував своє право щодо вручення Позичальнику вимоги про виконання Боргових зобов`язань у повному розмірі (надалі - «Вимога»), а Позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов Кредитного договору та цього Додаткового договору та отримав Вимогу Банку, в зв`язку з чим Позичальник зобов`язаний погасити Боргові зобов`язання в повному розмірі протягом наступних 30 (тридцяти) календарних днів, що слідують за останнім днем Строку порушення зобов`язань. 2.1.1.2. У випадку виконання Позичальником Вимоги Банку у встановлений цим Додатковим договором строк, Вимога банку вважається відізваною Банком, у зв`язку з чим Боргові зобов`язання підлягають виконанню Позичальником в розмірі, порядку та строки, що визначені Кредитним договором з усіма наступними змінами та доповненнями". Згідно довідки АТ "ОТП Банк" від 14.05.2015, [PERSON] за період з 01.01.2008 до 14.05.2015 сплатила тіла кредиту - 9558,47 доларів США та - 22253,22 доларів США - процентів (том 1, а.с.66-68). Згідно наданого ПАТ «ОТП Банк» розрахунку, станом на 05.04.2016 заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №СМ-SМЕJ02/003/2008 складає 67 782,23 (шістдесят сім тисяч сімсот вісімдесят два долари США 23 центи), що еквівалентно курсу НБУ станом на 05.04.2016 року (1 дол. США - 25,994632 грн.) 1 606 006,33 (один мільйон шістсот шість тисяч шість гривень 33 коп.), що складається з заборгованості за кредитом в сумі 54 207,17 (п`ятдесят чотири тисячі двісті сім доларів США 17 центів), що еквівалентно курсу НБУ станом на 05.04.2016 року (1 дол. США - 25,994632 грн.) 1 387 674,44 грн. (один мільйон триста вісімдесят сім тисяч шістсот сімдесят чотири гривні 44 коп.)., заборгованості по відсоткам у сумі 7 575,06 (сім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять доларів США 06 центів), що еквівалентно курсу НБУ станом на 05.04.2016 року (1 дол. США - 25,994632 грн.) 193 917,46 грн. (сто дев`яносто три тисячі дев`ятсот сімнадцять гривень 46 коп.) (том 1, а.с.9). Відповідно до висновку судової економічної експертизи № 406/07/2019 від 09.08.2019 судової економічної експертизи, проведеної на виконання ухвали суду від 03.04.2019: проведеними дослідженнями наданих матеріалів справи та додаткових документів встановлено розмір реальної процентної ставки - 14,65% та абсолютного значення подорожчання кредиту за кредитним договором на момент його укладення - 97775,10 доларів США. Розрахунок банку не містить даних щодо нарахування відсотків та погашення заборгованості по відсоткам у період з 19.02.2008 по 14.03.2015. В межах наданих матеріалів неможливо встановити відповідність розрахунку заборгованості по кредиту бухгалтерському обліку станом на 05.04.2016 Експерт також вказав у висновку, що під час дослідження матеріалів справи не встановлено інформації про кредитні умови, наданої Позичальнику у письмовій формі перед укладенням кредитного договору №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008 стосовно орієнтовної сукупної вартості кредиту та вартості послуг з оформлення договору, наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними з зазначенням переваг та недоліків пропонованих схем кредитування, варіанти повернення кредиту (включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги), що передбачено п.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та п.2.1. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» Постанови Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.; у «Графік повернення кредиту та сплати відсотків» до кредитного договору №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008р. відсутні платежів за супутні послуги та інші фінансові зобов`язання Позичальника за кожним платіжним періодом, що не узгоджується з п.3.2. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.; під час дослідження матеріалів справи не встановлено наявність додатків до кредитного договору №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008р. з даними сукупної вартості кредиту у вигляді реальної процентної ставки (у процентах річних) та абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), що передбачено п.3.3. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р. В межах наявних матеріалів, під час дослідження розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008 перед ПАТ "ОТП Банк" станом на 05.04.2016р., умовам укладеного договору, додаткам, бухгалтерським документам банку та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором, встановлено у наданому на експертизу Розрахунку заборгованості по клієнту [PERSON] за кредитним договором №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008р. станом 05.04.2016р. (Т.1 а.с.9) відсутні дані (інформація) щодо нарахування відсотків погашення заборгованості по відсотках у період з 19.02.2008р. по 14.03.2015р.; оформлення виписки з особового рахунку № [NUMBER] щодо відображення операцій за кредитним договором №СМ-8МЕ 102/003/2008 від 19.02.2008р. не узгоджують з вимогами Постанови Правління НБУ №254 від 18.06.2003р., у зв`язку з чим, не видається за можливе ідентифікувати (підтвердити) більшість операцій (в т.ч. надходжень перерахування, списання) по рахункам і їх кореспонденцій (з рахунками-кореспондентами) У зв`язку з відсутністю документів бухгалтерського обліку ПАТ «ОТП Банк», в межах наявних матеріалів, не видається за можливе встановити відповідність Розрахунку заборгованості по клієнту [PERSON] за кредитним договором №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008р. станом на 05.04.2016р. (по сплаті процентів по кредиту та погашення основного боргу) бухгалтерському обліку за даним кредитним договором (том 2, а.с.181-237). За вимогу суду, банком надано розрахунок заборгованості за процентами за кредитним договором №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008, у якому відображено нараховані та сплачені [PERSON] проценти за договором за період із 17.03.2008 до серпня 2020 року ( а.с. 17-24). Розмір внесених [PERSON] платежів на погашення боргу за кредитом, що відображені у вказаному розрахунку боргу, відповідачами не оспорено. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних п рав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Укладення Договору [PERSON] не оспорює, факт надання їй кредиту у розмірі 73 000 доларів США також визнає. За положеннями частини першої статті 509 ЦК зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Кредитним договором та графіком повернення було визначено, що кредит надається терміном до 17 лютого 2023 року. Як зазначено вище, згідно п. 2.1.1.1 додаткового договору № 1 від 27.11.2011 сторонами було погоджено, що у випадку невиконання Позичальником Боргових зобов`язань понад 30 (тридцять) календарних днів, сторони домовились, що Банк вважається таким, що реалізував своє право щодо вручення Позичальнику вимоги про виконання Боргових зобов`язань у повному розмірі (надалі - «Вимога»), а Позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов Кредитного договору та цього Додаткового договору та отримав Вимогу Банку, в зв`язку з чим Позичальник зобов`язаний погасити Боргові зобов`язання в повному розмірі протягом наступних 30 (тридцяти) календарних днів, що слідують за останнім днем Строку порушення зобов`язань. Тобто сторони врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту. З аналізу змісту пункту 2.1.1.1 кредитного договору слідує, що безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання є виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості, а не направлення банком письмового повідомлення позичальнику про припинення строку користування кредитом. Тобто разі прострочення виконання позичальником своїх зобов`язань відбувається автоматична зміна строку виконання основного зобов`язання та така зміна не залежить від волевиявлення однієї зі сторін та не надає банку право звернутися з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту у порядку, визначеному частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням додаткового договору, сторони встановили як термін кредитування, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням кредиту зі сплатою процентів за користування ним. Згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Стаття 625 ЦК України регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Судуу постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04.07.2018 у справі 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, крім дострокового стягнення за тілом кредиту, просив стягнути проценти, нараховані за період з 15.03.2015 до 04.04.2016 в розмірі 7676,06 доларів США ( а.с. 9, том 1). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за процентами (нарахованими та сплаченими) за період з 22.02.2008 до 05.08.2020 за кредитним договором від 19.02.2008 року вбачається, що у червні 2013 року [PERSON] внесла на погашення боргу за процентами із нарахованих 652,41 доларів США - 118,23 Долари США та прострочену суму боргу за процентами не погасила у трицятиденний строк. Таким чином, у червні 2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, яка не була погашена [PERSON] протягом 30 днів ( а.с. 19-24 том 3). Отже, виходячи із п. 2.1.1.1 Додаткового договору №1 до кредитного договору №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008 Банк вважається таким, що реалізував своє право щодо вручення Позичальнику вимоги про виконання Боргових зобов`язань у повному розмірі (надалі - «Вимога»), і [PERSON] зобов`язана була погасити боргові зобов`язання в повному розмірі протягом наступних 30 (тридцяти) календарних днів, що слідують за останнім днем Строку порушення зобов`язань. Таким чином, строк виконання зобов`язання змінився та обов`язок погашення всієї суми кредиту у [PERSON] наступив у серпні 2013 року. Тому, починаючи із вересня 2013 року, банк не мав права проводити нарахування процентів за договором. Враховуючи наведено, вимоги про стягнення процентів не підлягають до задоволення. Із розрахунку заборгованості за процентами ( а.с. 21-22) вбачається, що з вересня 2013 року банк продовжував нарахування боргу за процентами. За період з вересня 2013 року до листопада 2016 року [PERSON] внесла на погашення заборгованості за кредитом 12451,07 доларів США. Оскільки [PERSON] вносила грошові кошти на погашення кредиту, які банком протиправно зараховані у сплату процетів, вказана сума грошових коштів підлягає зарахуванню у суму боргу за тілом кредиту. Отже до стягнення підлягає сума боргу за тілом кредиту, що складає 41 756 (сорок одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) доларів США 10 центів ( 54207,17 - 12451,07 доларів США), що еквівалентно 1 085 241 ( один мільйон вісімдесят п`ять тисяч двісті сорок одна) гривня, виходячи із курсу долара США станом на час пред`явлення позову 05.04.2016 - 25,99 грн за 1 долар США. Вказана сума боргу підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителя, з таких підстав. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до вимог статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Для забезпечення виконання Позичальником його Боргових зобов`язань за Кредитним говором № СМ-SМЕJ02/003/2008, 19.02.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-SMEJ02/003/2008. Згідно п. 1.1 договору поруки Поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов`язань перед Кредитором за Кредитним говором в повному обсязі. Згідно п.1.2. договору поруки Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутися з вимогою про виконання Боргових зобов`язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно. Згідно п. 3.2. договору поруки Поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання Боржником Боргових Зобов`язань перед Кредитором за Кредитним договором, здійснити виконання Боргових Зобов`язань в обсязі, заявленому кредитором протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора. Згідно ст. 3.4. договору поруки обов`язок Поручителя виконати Боргові зобов`язання виникає при отриманні від Кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою Поручителем, якщо Кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому Договорі. Поручителю, [PERSON] було направлено вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором №СМ-SМЕJ02/003/2008 від 19.02.2008р, вих. №73-12-4-10/187 від 18.01.2016р. (том 1, а.с.13-15). Суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог, із таких підстав. Обґрунтовуючи зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору, [PERSON] вказала на порушення закону «Про захист прав споживачів» щодо несправедливих умов договору через встановлену договором плаваючу процентну ставку. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частини друга - шоста статті 203 ЦК України). Статтею 18 Закону Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено самостійні підстави визнання умов договорів недійсними, що обмежують права споживача. Так, за змістом частини п`ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина 6 статті 18 Закону). Визначення поняття «несправедливі умови договору» (частина друга статті 18 цього Закону) - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір містить базові умови кредитування, предмет договору, цільове використання кредиту. Сторонами обумовлено момент виникнення права позичальника на отримання кредиту. Визначено плату за користування кредитом, порядок виконання боргових зобов`язань, строк кредитування, порядок надання кредиту, дострокове виконання зобов`язань за ініціативою позичальника, банку та розірвання цього договору. Обравши способом захисту своїх прав визнання кредитного договору недійсним з підстав, передбачених статтями 215 ЦК України та статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», [PERSON] з урахуванням принципу змагальності сторін, зобов`язана довести наявність правових та фактичних підстав для задоволення вимог. Натомість, належних і допустимих доказів на спростування презумпції правомірності правочину, позивачка не надала. У постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пунктів 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункту 4 частини третьої статті 18 Закону). У пункті 3 частини 1 кредитного договору, сторони домовилися про те, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб, у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщується в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватися банком (збільшуватися чи зменшуватися) в порядку передбаченому цим договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті www.otpbank.com.ua, а також в приміщенні банку (як в головному офісі так і в інших установах банку) на інформативних стендах. Дані умови передбачені також підпунктом 1.4.1.3. пункту 1.4 Кредитного договору, відповідно до якого розмір процентної ставки FIDR переглядається кожні 12 місяців. На дату підписання Кредитного договору FIDR складав 5 %. Також даним договором закріплено, що інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті Банку www.otpbank.com.ua, а також в приміщені Банку на інформаційних стендах. Плаваюча процентна ставка - це процентна ставка за середньо- і довгостроковими кредитами, розмір якої може змінюватися банком в односторонньому порядку та у строки, передбачені умовами кредитного договору. Перегляд її здійснюється через узгоджені між банком і кредитором проміжки часу. У разі зміни договору, як зазначено в частині третій статті 653 ЦК України, зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватися і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Позивачка засвідчила своїм підписом кожний аркуш кредитного договору. При його укладенні ознайомився з усіма істотними та іншими його умовами. При ознайомленні з текстом кредитного договору позичальник мала можливість внести до нього зміни, отримати консультації щодо окремих пунктів договору, а підпис позивача у кредитному договорі свідчить про повну згоду з його текстом. Доказів щодо існування розбіжностей щодо умов договору при його укладенні позивачкою не надано. Укладаючи оспорюваний кредитний договір, сторони домовилися, що для розрахунку процентів за кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка. При цьому сторони висловили свою цілковиту згоду щодо передбаченої договором зміни плаваючої процентної ставки. Отже, виходячи з умов кредитного договору, зміна розміру ставки FIDR не є зміною процентної ставки в односторонньому порядку, оскільки вона прямо передбачена умовами кредитного договору, який [PERSON] добровільно виконувався, що свідчить про те, що вона визнавав умови договору. [PERSON] свідомо укладала оспорюваний договір, сплачувала періодичні платежі, не оскаржувала та не порушувала питання про визнання їх недійними до моменту пред`явлення первісного позову до суду. З вимогами про визнання кредитного договору недійсним [PERSON] звернулася до суду лише через 8 років після його укладення. Питання про його розірвання також не порушувала. Отже, положення кредитного договору про встановлення плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого процента + FIDR, не можна вважати несправедливими та дискрімінаційними для відповідача та відповідно застосування наслідків, передбачених пунктом 4 частини п`ятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) та статті 1056-1 ЦК України на які посилається у відзиві представник відповідача. Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 23.09.2020 по справі № 752/18049/16-ц. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову в частині стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за Кредитним договором №СМ-8МЕ.І02/003/2008 від 19.02.2008 у розмірі 41 756,10 доларів США, що еквівалентно 1085241 грн, та відмову у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. Оскільки зустрічний позов пред`явлено лише із підстав прошення ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо несправедливих умов договору через встановлення у договорі плаваючої процентної ставки, які на переконання суду не є несправледливими, та з інших підстав позов не заявлено, а суд не може вийти за межі позовних вимог, аналізу встановлених експертом у висновку від 09.08.2019 фактів щодо відсутності додатків щодо встановлення на час укладення кредитного договору реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожання кредиту, додатку №1 до Кредитного договору, відсутності у графіку платежів за супутні послуги, суд не наводить. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення №2901374607 від 13.04.2016 року, АТ «ОТП Банк» за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 24090,09 гривень, а тому, у зв`язку з задоволенням первісного позову відповідачі мають відшкодувати суму судового збору пропорційну до розміру задоволених вимог, а саме 8 139 гривень 30 копійок кожен. Зважаючи на те, що позивачі у справах про захист прав споживачів звільняються від сплати судового збору, судовий збір за звернення із зустрічним позовом, у зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічних позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України, покладається на рахунок держави.

Outcome: partial