Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

4 січня 2017 року до суду поштою надійшла позовнa заявa [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств Еліта про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції. Ухвалою суду від 6 січня 2017 року вищевказана позовна заява була залишена без руху, в звязку з тим, що не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України. 13 січня 2017 року позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на виконання ухвали суду від 6 січня 2017 року згідно квитанцій № 89Р1371, 89Р1372, 89Р1373, 89Р1374, 89Р1375 було сплачено судовий збір пропорційно до заявлених позовних вимог в загальній сумі 551 грн.20 коп. (по 110 грн. 24 коп. кожним). Дані квитанції про сплату судового збору надійшли до суду 17 січня 2017 року. Ухвалою суду від 19 січня 2017 року продовжено строк виконання ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06.01.2017 року для надання позивачам у справі можливості доплатити судовий збір по даній справі. 1 лютого 2017 року до суду надійшло клопотання позивачів про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по даній справі. Ухвалою суду від 14 лютого 2017 року відкрито провадження по справі та відстрочено позивачам[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] сплату судового збору до ухвалення рішення по даній справі. 23 березня 2017 року помер позивач [PERSON] Представником відповідача [PERSON] 3 травня 2017 року були подані заперечення проти позову, а 13.06.2017 року письмові пояснення щодо застосування індексів інфляції та коефіцієнту 1,756. 08.11.2017 року представник позивача повідомив, що 23 березня 2017 року помер позивач [PERSON] Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року розєднано у самостійні провадження позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств Еліта про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції та позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств Еліта про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції. Позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств Еліта про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції виділено у самостійне провадження та передано до канцелярії суду для присвоєння нового єдиного унікального номеру та зупинено провадження по справі в зв'язку зі смертю позивача [PERSON]І до вступу в справу його правонаступників, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, а позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств Еліта про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції залишено в провадженні № 2/525/123/2017, справа № 525/20/17. Після присвоєння єдиного унікального номеру даній справі судом 20 листопада 2017 року зроблений запит до Великобагачанської державної нотаріальної контори щодо спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], відмовилися від спадщини та наявність претензій кредиторів. З повідомлення в.о. в порядку заміщення державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори [PERSON] № 01-09/1029 від 30 листопада 2017 року, отриманого на запит суду 30 листопада 2017 року вбачається, що після померлого 23 березня 2017 року [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с.46-48). З копії свідоцтва про смерть [PERSON] вбачається, що він помер 23 березня 2017 року (а.с.49). З повідомлення № 143 від 7 грудня 2017 року Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, отриманого на запит суду 12 грудня 2017 року вбачається, що на день смерті 23 березня 2017 року [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO] (а.с.52). Ухвалою суду від 12 січня 2018 року поновлено провадження по даній справі, а розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання по даній справі призначено на 5 лютого 2018 року. 5 лютого 2018 року до суду представник відповідача ТОВ АФГ Еліта [PERSON] надіслав клопотання, в яких просив суд подані заперечення від 26 квітня 2017 року на позовну заяву вважати відзивом на позовну заяву. Ухвалою суду від 5 лютого 2018 року залучено до участі в даній справі в якості правонаступників позивача [PERSON] дружину [PERSON] та сина [PERSON] та прийнято до розгляду заяву правонаступників позивача [PERSON] [PERSON], [PERSON] про зменшення позовних вимог по даній цивільній справі. З позовної заяви із зменшеними позовними вимогами (а.с.а.с.68-71), прийнятої до розгляду ухвалою суду від 5 лютого 2018 року вбачається, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 559834 від 12 травня 2004 року є власником земельної ділянки площею 2,23 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. В 2004 році між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ АФГ Еліта був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого дана земельна ділянка була передана в оренду ТОВ АФГ Еліта, а в 2008 році між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ АФГ Еліта була укладена додаткова угода, відповідно до якої змінився строк дії Договору та зазначено, що він укладений на 5 років, починаючи з дати державної реєстрації додаткової угоди та була змінена орендна плата за користування земельною ділянкою, яка з часу укладення додаткової угоди становить 5 % від вартості земельної ділянки і орендар надає безкоштовні послуги зазначені в додатковій угоді. З позовної заяви вбачається, що відповідачем ТОВ АФГ Еліта відповідно до умов Договору не виплачена позивачу [PERSON] сума орендної плати за користування земельною ділянкою за 2014 рік в сумі 1722 грн. 90 коп., пеня в сумі 1073 грн. 97 коп. за час з 08.01.2016 року по 15.01.2018 року, втрати від інфляції в сумі 872 грн. 81 коп. за час з 01.04.2015 року по 15.01.2018 року та 3 % річних в сумі 144 грн. 58 коп. за час з 01.04.2015 року по 15.01.2018 року. Посилаючись на вищевикладені обставини, правонаступники позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] просили суд стягнути з відповідача ТОВ АФГ Еліта на їхню користь заборгованість в сумі 3814 грн. 26 коп., з яких: заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 1722 грн. 90 коп., пеня в сумі 1073 грн. 97 коп., втрати від інфляції в сумі 872 грн. 81 коп., 3 % річних в сумі 144 грн. 58 коп. та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 6 березня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначно дану цивільну справу для розгляду по суті на 26 березня 2018 року. В судові засідання 26 березня, 20 квітня, 16 травня та 23 травня 2018 року правонаступники позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не зявилися, в заяві про зменшення позовних вимог розгляд справи просили проводити у їхню відсутність, вказали, що зменшені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. В судові засідання 26 березня, 20 квітня, 16 травня та 23 травня 2018 року представник відповідача у справі ТОВ АФГ «Еліта» [PERSON] не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду 26 березня 2018 року надіслав заяву про відкладення розгляду справи, в заяві вказав, що ТОВ АФГ "Еліта" позов не визнає, причин неявки в судові засідання 20 квітня та 16 травня 2018 року суду не повідомив, а 22 травня 2018 року до суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутність представника ТОВ АФГ «Еліта». У клопотанні щодо відзиву на позов, отриманих судом 5 лютого 2018 року вказав, що ТОВ АФГ "Еліта" позов не визнає з підстав, викладених у запереченні проти позову від 26 квітня 2017 року та письмових пояснень від 12 червня 2017 року та від 1 листопада 2017 року (а.с.79). В запереченнях на позовну заяву, отриманих судом 3 травня 2017 року представник відповідача [PERSON] вказав, що ТОВ АФГ "Еліта" у відповідності до умов Договору оренди земельної ділянки виплачено позивачу (орендодавцю) орендну плату в повному обсязі, а у 2012, 2013 роках орендну плату виплачено позивачу у значно збільшеному розмірі за майбутній період, а позивачем не надано суду доказів, що підтверджують факт невиплати орендарем ТОВ АФГ "Еліта" орендної плати за 2014 рік(а.с. 28-30). Враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вирішує процесуальні питання у справі, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України (в редакції 2017 року) та Рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] (правонаступники позивача [PERSON], [PERSON]) до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрообєднання фермерських господарств Еліта про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що 7 червня 2004 року орендодавець [PERSON] з одного боку та орендар ТОВ Еліта з другого уклали договір оренди земельної ділянки № 570 про те, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.9-10). Також з цього Договору вбачається, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,23 га, для виробництва сільськогосподарської продукції та розміщення відповідної виробничої інфраструктури (п. 5.1 Договору), за користування якою Орендар сплачує Орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 1,5 % від вартості земельної ділянки (п.4.1 Договору) в строк до 1 квітня наступного року (п.4.3 Договору). Цільове призначення земельної ділянки земля сільськогосподарського призначення (п.5.2 Договору). Відповідно до п.2.4 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 26543 грн. 61 коп. В п. 3.1 вказано, що Договір укладено на 7 років, починаючи з дати державної реєстрації і діє до 31 грудня 2010 року. Також п.4.11 Договору передбачено, що у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від прострочення суми за кожен день прострочення. Пунктом 4.2 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексу інфляції. Даний договір був підписаний особисто орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ Еліта та зареєстрований у Великобагачанському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040455100627 від 9 червня 2004 року. Актом приймання передачі від 11 червня 2004 року орендодавець [PERSON] передав, а орендар ТОВ Еліта прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 2,23 га, яка знаходиться на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.11). 12 вересня 2008 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ АФГ Еліта в особі генерального директора [PERSON] була укладена Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки № 570 від 7 червня 2004 року, відповідно до якої п.3.1 Договору було викладено в наступній редакції: п.п. 3.1 Договір укладається на термін 5 (пять) років, починаючи з дати державної реєстрації цієї Додаткової угоди, а п.4.1 п. 4 Орендна плата був викладений в наступній редакції: п.п. 4.1 За користування вказаною земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 5 % (пять) 1627 грн. 08 коп. - від вартості земельної ділянки, а також надає безкоштовні послуги. Орендар зобовязується видавати орендну плату по бажанню орендодавця: а) грошима або б) натуроплатою не менше: пшениці 600 кг, кукурудзи 700 кг, соняшника 100 кг. Дана додаткова угода підписана сторонами і зареєстрована Полтавською регіональною філією центру ДЗК 19 серпня 2009 року за № 040955100194. Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Статтею 15 Закону України Про оренду землі визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати. У відповідності до ст.ст. 21-23 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю ) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється як правило у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральні формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Відповідно до ст. 24 Закону України Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з частинами 2 та 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та Хавер (дошлюбне Іванець) [PERSON], а факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], в якому батьком записаний [PERSON]. З матеріалів спадкової справи № 125-2017, заведеної на майно померлого 22 березня 2017 року [PERSON], отриманої на запит суду від приватного нотаріуса [PERSON] вбачається, що померлим [PERSON] за життя, 25.02.2015 року, складений заповіт на земельну ділянку, на інше майно заповіт не складався. Суд приходить до висновку, що спадкоємцями померлого [PERSON] за законом стосовно не виплати орендної плати є дружина [PERSON] та син [PERSON], які прийняли спадщину шляхом проживання разом їз спадкодавцем на час відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Стороною відповідача у справі надані розрахунки нарахування орендної плати по договорі оренди земельної ділянки між ТОВ АФГ Еліта та орендодавцем [PERSON]. З урахуванням доводів позовної заяви, в т.ч. наведеного в заяві про зменшення позовних вимог розрахунку невиплаченої орендної плати вбачається, що предметом спору є невиплата орендної плати за земельну ділянку, що належала позивачу [PERSON] на праві приватної власності, за 2014 рік і її розміру. З письмових пояснень представника відповідача ТОВ АФГ "Еліта" [PERSON], отриманих судом 2 листопада 2017 року вбачається, що представник відповідачазаперечує про застосування до спірних правовідносин коефіцієнту 1,756 до обчислення розміру орендної плати за 2014 рік (а.с.18). Згідно п.11.1 договорів оренди земельних ділянок, укладених з ТОВ АФГ «Еліта» вбачається, що зміна умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. З досліджених матеріалів справи вбачається, що на протязі 2012-2014 рр. позивач у справі не звертався до орендаря з письмовою вимогою про зміну умов договору у частині розміру орендної плати чи нормативної грошової оцінки землі. Отже, cуд приходить до висновку, що збільшення орендної плати було повязано із збільшенням в 2012 році нормативної грошової оцінки землі і відповідно збільшенням розміру орендної плати іншими сільськогосподарськими підприємствами на території Остапївської сільської ради, а в 2014 році відповідач не виплатив орендну плату позивачу. Представник сторони відповідача не довів причини виплати орендної плати відповідачем в 2012-2013 роках в збільшеному розмірі. Його посилання в запереченнях, отриманих судом 3 травня 2017 року , на те, що це були виплати за майбутній період на підставі п.4.7 договору оренди землі не підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи (а.с.а.с.28-30). В 2012-2013 роках орендна плата виплачена позивачу в сумі 2571 грн. 62 коп. Ця сума повністю відповідає орендній платі за цю земельну ділянку з застосуванням коефіцієнту 1,756 ( 1722 грн. 91 коп х 1,756 = 3025 грн. 43 коп.; 3025 грн. 43 коп. 15 % податку (453 грн. 81 коп.) = 2571 грн. 62 коп.). Як вбачається з аналізу наявних в матеріалах справи розрахунків нарахування орендної плати по договорах оренди земельної ділянки (в т.ч. з урахуванням Додаткових угод) відносно позивача у справі, виплати орендної плати за 2014 рік позивачу у справі здійснено не було. З розрахунку нарахування орендної плати, наданої представником відповідача [PERSON] вбачається, що позивачу [PERSON] за договором оренди земельної ділянки до виплати вказано суму - 5143 грн. 24 коп., a фактично виплачено [PERSON] 6367 грн. 50 коп. (видано пшеницею, кукурудзою, соняшником) (а.с.31). Проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що виплата орендної плати в підвищеному розмірі в 2012-2013 роках орендодавцю є не переплатою орендної плати, а добровільним збільшенням орендарем її розміру за усною згодою між сторонами в звязку з збільшенням нормативно-грошової оцінки землі з застосуванням коефіцієнту 1,756, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 року, з чим орендодавець погодився та прийняв орендну плату у збільшеному розмірі без внесення змін до договору оренди землі. В той же час, враховуючи відсутність письмової угоди між сторонами про збільшення розміру орендної плати, і відмову сплачувати позивачу орендну плату за 2014 рік, враховуючи переплату, яка існує на думку представника відповідача, суд приходить до висновку, що за 2014 рік орендна плата повина бути сплачена позивачу в сумі 1722 грн. 91 коп., враховуючи наступне. В договорі оренди земельної ділянки зазначена нормативно-грошова оцінка спірної земельної ділянки - 26543 грн. 61 коп. В п. 4.2 договору зазначено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексу інфляції. Грошова оцінка земельної частки (паю) за 2008-2011 роки зазначена в розрахунку, наданому відповідачем, і в довідці, наданої відділом Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області, співпадає, грошова оцінка земельної ділянки в 2011 році - 34458 грн. 24 коп., оцінка земельної ділянки за 2012-2014 роки в розрахунку відповідача залишилася на рівні 2011 року, а в довідці відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області грошова оцінка земельного паю проіндексована на коефіцієнт 1,756 і складає 60508 грн. 67 коп. (а.с.40). Відповідно листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 року № 6-28-0.22-215/2-15 Про індексацію нормативної грошової оцінки земель коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за 2010 - 2013 роки дорівнюють 1,0. 31 жовтня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1185, згідно якою з 1 січня 2012 року до показників нормативно-грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 року ( з урахуванням індексації) застосовується коефіцієнт 1,756, постановою були внесені зміни до п. 19-1 Методики нормативної грошової оцінки земель. Суд вважає, що застосування коефіцієнту 1,756 до спірних правовідносин без взаємної згоди сторін в примусовому порядку є неможливим з огляду на п.1 загальних положень Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, в тому числі в редакції від 31.10.2011 р., згідно з яким «нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель». В даному спорі мова йде про виконання цивільно-правової угоди. Земельна ділянка щодо виплати орендної плати, за яку виник спір, була приватною власністю позивача [PERSON], а отже без згоди орендаря відсутні підстави для застосування коефіцієнту 1,756 щодо орендної плати за 2014 рік, який має застосовуватися в обов'язковому порядку для визначення орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності та може застосовуватися в цьому спорі при внесенні змін до договору оренди земельної ділянки та при згоді на це сторін договору. З цим погодилися правонаступники позивача, змінивши свої позовні вимоги. Отже, на користь правонаступників позивача [PERSON] та [PERSON], враховуючи межі заявлених зменшених (змінених) позовних вимог в рівних частках підлягає стягненню з відповідача орендна плата за 2014 рік в сумі 1722 (одна тисяча сімсот двадцять дві) грн. 91 коп. ( 5 % від 34458 грн. 24 коп.) за земельну ділянку (в межах заявлених зменшених (змінених) вимог) за земельну ділянку. Сума, яка підлягає стягненню, визначена судом без сплати податків і обов'язкових платежів, оскільки вони підлягають стягненню при виплаті в встановленому законом порядку. Відповідно п.4.11 Договорупеня за прострочення сплати орендної плати у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення в сумі 1075 грн. 68 коп., яка розрахована з суми невиплаченої орендної плати 1722 грн. 91 коп. (розрахунок: за період з 8 січня 2016 року по 28 січня 2016 року : 1722,91 х 44,00 % : 100 : 365 x 21 = 43 грн. 61 коп., за період з 29 січня 2016 року по 3 березня 2016 року 1722,91 х 44,00 % : 100 : 365 x 35 = 72 грн. 69 коп., за період з 4 березня 2016 року по 21 квітня 2016 року: 1722,91 х 44,00 % : 100 : 365 x 49 = 101 грн. 77 коп., за період з 22 квітня 2016 року по 26 травня 2016 року: 1722,91 х 38,00 % : 100 : 365 x 35 = 62 грн. 78 коп., за період з 27 травня 2016 року по 23 червня 2016 року: 1722,91 х 36,00 % : 100 : 365 x 28 = 47 грн. 58 коп., за період з 24 червня 2016 року по 28 липня 2016 року: 1722,91 х 33,00 % : 100 : 365 x 35 = 54 грн. 52 коп., за період з 29 липня 2016 року по 15 вересня 2016 року: 1722,91 х 31,00 % : 100 : 365 x 49 = 71 грн. 70 коп., за період з 16 вересня 2016 року по 27 жовтня 2016 року: 1722,91 х 30,00 % : 100 : 365 x 42 = 59 грн. 47 коп., за період з 28 жовтня 2016 року по 8 грудня 2016 року: 1722,91 х 28,00 % : 100 : 365 x 42 = 55 грн. 51 коп., за період з 9 грудня 2016 року по 26 січня 2017 року: 1722,91 х 28,00 % : 100 : 365 x 49 = 64 грн. 76 коп., за період з 27 січня 2017 року по 1 березня 2017 року: 1722,91 х 28,00 % : 100 : 365 x 34 = 44 грн. 94 коп., за період з 2 березня 2017 року по 13 квітня 2017 року: 1722,91 х 28,00 % : 100 : 365 x 43 = 56 грн. 83 коп., за період з 14 квітня 2017 року по 25 травня 2017 року: 1722,91 х 26,00 % : 100 : 365 x 42 = 51 грн. 55 коп., за період з 26 травня 2017 року по 6 липня 2017 року: 1722,91 х 25,00 % : 100 : 365 x 42 = 49 грн. 56 коп., за період з 7 липня 2017 року по 3 серпня 2017 року: 1722,91 х 25,00 % : 100 : 365 x 28 = 33 грн. 04 коп., за період з 4 серпня 2017 року по 14 вересня 2017 року: 1722,91 х 25,00 % : 100 : 365 x 42 = 49 грн. 56 коп., за період з 15 вересня 2017 року по 26 жовтня 2017 року : 1722,91 х 25,00 % : 100 : 365 x 42 = 49 грн. 56 коп., за період з 27 жовтня 2017 року по 14 грудня 2017 року : 1722,91 х 27,00 % : 100 : 365 x 49 = 62 грн. 45 коп., за період з 15 грудня 2017 року по 15 січня 2018 року: 1722,91 х 29,00 % : 100 : 365 x 32 = 43 грн. 80 коп. (43 грн. 61 коп. + 72 грн. 69 коп. + 101 грн.77 коп. + 62 грн. 78 коп. + 47 грн. 58 коп. + 54 грн. 52 коп. + 71 грн. 70 коп. + 59 грн. 47 коп. + 55 грн.51 коп. + 64 грн. 76 коп. + 44 грн. 94 коп. + 56 грн. 83 коп. + 51 грн. 55 коп. + 49 грн.56 коп. + 33 грн. 04 коп. + 49 грн. 56 коп. + 49 грн. 56 коп.+ 62 грн. 45 коп. + 43 грн. 80 коп. = 1075 грн. 68 коп. ). Суд вважає, що ця сума підлягає стягненню в межах позовних вимог 1073 грн. 97 коп. Грошові зобовязання охоплюють усі сфери суспільного життя і виникають насамперед у сфері цивільно-правових відносин. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Тобто, за змістом цієї норми матеріального права, правовідношення, в якому одна сторона зобовязана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобовязанням. Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобовязання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобовязання і її дія поширюється на всі види грошових зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача ТОВ АФГ Еліта підлягають стягненню втрати від інфляції за час прострочення зобовязання за період з 1 квітня 2015 року по 15 січня 2018 року в сумі 872 грн. 81 коп. ( в межах зменшених (змінених ) позовних вимог, де зазначено: сума боргу 1722,91, сукупний індекс інфляції 1,507 %, інфляційне збільшення суми боргу 872 грн. 81 коп., сума боргу з врахуванням індексу інфляції 2595 грн. 71 коп.) , а також три проценти річних від простроченої суми в сумі 144 грн. 58 коп. ( розрахунок: 1722,91 х 3,00% : 100 % : 365 х 1021 (кількість днів) = 144 грн. 58 коп.). В цьому контексті суд враховує висновки Верховного Суду України, що містяться в аналізі практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві про те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. З урахуванням вищевикладених висновків, зменшені (змінені) позовні вимоги [PERSON]та [PERSON] до ТОВ АФГ «Еліта» підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Стаття 137 ЦПК України регулює витрати на професійну правничу допомогу, а саме: витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст. 137 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України). Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 137 ЦПК України). Суду в підтвердження витрат на правничу допомогу надано акт прийому передачі від 01.02.2017 року до договору з [PERSON] на суму 1700 грн. та квитанцію. на сплату цієї суми ( а.с.72).. Інших документів про оплату правничої допомоги стороною позивача не надавалося. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Також, відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), якщо судом було відстрочено сплату позивачам судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. При зверненні до суду з позовом позивачем [PERSON] згідно квитанції № 89Р1375, було сплачено судовий збір в сумі 110 грн. 24 коп. Враховуючи те, що позивач [PERSON], якому було відстрочено сплату судового збору не сплатив його до ухвалення рішення у справі у повному розмірі, те, що позовні вимоги правонаступників позивача підлягають задоволенню, то з відповідача у справі ТОВ АФГ Еліта на користь правонаступників позивача [PERSON] та [PERSON] належить стягнути 110 грн. 24 коп. судових витрат по сплаті судового збору (по 55 грн. 12 коп. кожному). Також, відповідно, з відповідача у справі належить стягнути судовий збір в дохід Державного бюджету України в сумі 440 грн. 96 коп. (розрахунок: 551 грн. 20 коп.- 110 грн. 24 коп.= 440 грн. 96 коп.). При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує те, що позовні вимоги (змінені) правонаступників позивача задоволені повністю, бере до уваги складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, ціну паозову, той факт, що позов був складений один від п'яти позивачів, чотирьом з них правова допомога в сумі по 900 грн. кожному стягнута рішенням суду від 11.12.2017 року, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що витрати позивача на правничу допомогу адвоката підлягають частковому задоволенню в сумі 1000 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved