Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Представник психіатричного закладу - КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про продовження госпіталізації у психіатричному закладі в примусовому порядку [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано параноїдну шизофренію безперервний тип перебігу із стабільним типом дефекту отяжений зловживанням алкоголю. [PERSON] визнаний недієздатним та є особою з інвалідністю ІІ групи. У такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 18.08.2020 р. був госпіталізований в КНП «ХОЗзНПД» ХОР в примусовому порядку терміном до 2 місяців. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність продовження госпіталізації хворого та лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні погодився на лікування в стаціонарі. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про продовження госпіталізації хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2018 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватись лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати шість місяців. Судом встановлено, що 15.08.2020 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. [PERSON] визнаний недієздатним. Згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 18.08.2020 р. був госпіталізований в КНП «ХОЗзНПД» ХОР в примусовому порядку терміном до 2 місяців. Комісія лікарів-психіатрів, яка 16.10.2020 р. при новому складі оглянула [PERSON] встановила наявність у нього параноїдної шизофренії безперервний тип перебігу із стабільним типом дефекту отяжений зловживанням алкоголю та прийшла до висновку про продовження госпіталізації хворого у психіатричному стаціонарі, оскільки за період лікування стан хворого суттєво не покращився та внаслідок захворювання він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 16.10.2020 р., рішенням Ярмолинецького районного суду від 18.08.2020 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 13, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 20.12.2018;

Outcome: approved