Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду, просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] батьком малолітньої [PERSON], [INFO], стверджуючи, що її малолітня донька є їх спільною з відповідачем дитиною, народженою внаслідок перебування позивачки й відповідача у фактичних шлюбних відносинах в період із серпня 2010 по 2011 рік. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання їх дитини аліменти в розмірі 1032 гривен, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття, а також просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 300 грн., щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] В судовому засіданні позивач та її представник, вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення. Позивач не заперечує проти постановлення заочного рішення. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні і дана обставина відповідачем не спростована, [PERSON] та [PERSON]. проживали спільно, без реєстрації шлюбу у період з серпня 2010 року по 2011 рік. У вказаний період позивач завагітніла та [INFO] народила доньку - [PERSON], що стверджується оглянутим свідоцтвом про народження [NUMBER]( а.с.9) Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] підтвердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 125, статті 128 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За таких підстав, враховуючи, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до частини першої ст. 135 СК України, та приймаючи до уваги, батьківство [PERSON] відносно [PERSON] в судовому засіданні підтвердили допитані судом свідки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання батьківства є доведеними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька ,або у твердій грошовій сумі. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати платника аліментів. Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2014 року складає 1032 грн, і враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною, враховуючи, що відповідач працездатний, є приватним підприємцем, має мінливий дохід, те, що він інших утриманців немає, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 600 гривен щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України, жінка, яка не перебуває у шлюбі з батьком дитини, має право на утримання в разі проживання з нею їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої статті 84 та статей 86, 88 .цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір»ю [PERSON] Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] є працездатною особою, приватним підприємцем, має мінливий дохід, то суд приходить до висновку про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 300 гривен щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, а саме до [INFO]., що буде відповідати засадам розумності та справедливості. Крім того, так як в силу положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, то в цій частині судовий збір слід стягнути з відповідача [PERSON], визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", тобто, в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір за вимогою про визнання батьківства в розмірі 128 грн. 90 коп.

Outcome: approved