Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства "Хмельницькгаз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" щодо нарахування [PERSON] обсягу та плати за спожитий газ у квартирі № 72 в будинку по вулиці Гагаріна,67 міста Кам'янця - Подільського за показниками загальнобудинкового газового лічильника з 01 січня 2017 року по 26 вересня 2017 року та зобовязати Публічне акціонерне товариство "Хмельницькгаз", Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" здійснити [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] перерахунок плати за газ за період з 01 січня 2017 року по 26 вересня 2017 року , виходячи із діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі, в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. Позовні вимоги мотивує тими обставинами, що є власником та проживає у квартирі № 72 в будинку по вулиці Гагаріна,67 міста Кам'янця - Подільського в квартирі, яка забезпечена газопостачанням з режимом використання газу для приготування їжі. В його квартирі за рахунок коштів Кам'янець Подільської міської ради було встановлено індивідуальний лічильник газу і з 26 вересня 2017 року облік спожитого газу здійснюється за показниками даного лічильника, а до цього часу з 01 січня 2017 року відповідачі почали здійснювати облік спожитого газу за показниками лічильника, встановленого на весь багатоквартирний будинок ПАТ «Хмельницькгаз» з власної ініціативи без погодження з мешканцями цього будинку . В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що , що нарахування плати за постачання газу 01 січня 2017 року по 26 вересня 2017 року повинно здійснюватися, відповідно до норм споживання, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 .03.2016 року №203, в розмірі 4,4 кубометрів газу на одну зареєстровану особу. Проте, з січня 2017 року відповідачі почали здійснювати облік спожитого газу за показниками лічильника, встановленого на весь багатоквартирний будинок ПАТ «Хмельницькгаз» з власної ініціативи без погодження з мешканцями цього будинку. В результаті чого щомісячна норма нарахувань почала становити більше 10 і більше куб.м. газу на одну особу, що проживає в його квартирі. Нарахування плати за спожитий газ за показниками загальнобудинкового лічильника порушують його права як споживача, ставлять його в нерівні умови в порівнянні з тими споживачами, в помешканнях яких стоять індивідуальні лічильники обліку газу, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів, Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначає, що обовязок встановлення лічильників газу, перед населенням мають бюджети всіх рівнів, при цьому цей обовязок трактується як виконання робіт і не включає фінансування таких робіт за кошти субєкта господарювання. Кодексом газорозподільних систем не вимагається отримання згоди окремого побутового споживача на встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу на багатоквартирний житловий будинок, а балансоутримувач не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ. Таким чином, ПАТ «Хмельницькгаз» вправі встановити загальнобудинковий лічильник газу. Типовим договором розподілу природного газу, передбачено у випадку, якщо споживач розміщений у багатоквартирному будинку, що обладнаний загальнобудинковим лічильником газу чи на групу будинків, визначення обєму розподіленого та спожитого природного газу за споживачем здійснюється з урахуванням Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620. При виконанні службових обовязків по встановленню загальнобудинкового вузла обліку природного газу ПАТ «Хмельницькгаз» діяло в межах своїх прав та обовязків, що передбачені умовами Типового договору розподілу природного газу і на виконання вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу та Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ «Хмелньницькгаз» на 2016 рік. У разі незгоди з обліком газу через загальнобудинковий лічильник, позивач не позбавлена права встановити індивідуальний лічильник газу. По відношенню до споживача ТОВ «Хмельницькгаз збут» є постачальником, а ПАТ «Хмельницькгаз» є оператором газорозподільної мережі. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач проживає у квартирі № 72 в будинку по вулиці Гагаріна,67 міста Кам'янця - Подільського , є побутовим споживачем природного газу і є уповноваженим власником квартири , що підтверджується довідкою ОСББ «Гагарінське - 65» від 15 червня 2017 року за № 68 і на нього оформлено особовий рахунок № [NUMBER] . Індивідуальний лічильник газу в квартирі було встановлено 26 вересня 2017 року. Будинок по вулиці Гагаріна,67 міста Кам'янця - Подільського знаходиться в управлінні ОСББ «Гагарінське - 65». Згідно з актом про введення в експлуатацію системи обліку від 07 листопада 2016 року було встановлено та введено в експлуатацію загальнобудинковий вузол комерційного обліку споживання природного в будинку по вулиці Гагаріна,67 міста Кам'янця - Подільського . 25 травня 2017 року між ОСББ «Гагарінське - 65» та Кам'янець Подільським відділенням ПАТ «Хмельницькгаз» було укладено договір про зняття показань будинкового вузла обліку природного газу та лічильника газу, монтажу та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку природного газу. З січня 2017 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» почало здійснювати облік спожитого газу споживачам у яких в квартирах відсутні індивідуальні лічильники, за показниками загальнобудинкового лічильника, встановленого самим постачальником газу з власної ініціативи на весь багатоквартирний будинок. Про це позивачу стало відомо при оплаті комунальних платежів за січень 2017 року. Зазначені обставини визнаються сторонами в судовому засіданні та підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. За змістом статті 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» споживачі природного газу - фізичні особи (населення), фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину. Відповідно до вимог ст.6 цього ж Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. У разі не встановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.5.4 глава 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 (в редакції, чинній на момент виникнення спору) за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення обєму спожитого природного газу мешканцями зазначених обєктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620. Відповідно до п.5.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620 (в редакції чинній на момент виникнення спору) встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків), тощо та оператор газорозподільної системи зобовязані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. У разі незгоди власника квартири (будинку) розрахуватися за спожитий газ за показниками будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення обєму спожитого природного газу мешканцями зазначених обєктів здійснюється відповідно доТимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг згазопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620. Відповідно до вказаного Тимчасового положення,обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються: … 2) у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу: для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників; для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб,зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. Уразі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Однак, таке переведення споживача газу, у якого немає квартирного лічильника, на нові правила обліку і оплати все одно суперечить названим нормативним актам та законам і Конституції України, які мають вищу юридичну силу. Абзацом 5 пункту 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року № 46) передбачено, що власник (власники) буднику (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобовязані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. Пунктом 6 цього ж Положення передбачено, що зняття та фіксація показань будинкового вузла обліку на будинок чи групу будинків та квартирних лічильників газу (за їх наявності) здійснюються представниками оператора газорозподільної системи та експлуатаційної організації щомісяця відповідно до узгоджених між сторонами договірних відносин щодо зняття показань будинкового вузла обліку та квартирного лічильника газу. Під час зняття показань можуть за бажанням бути присутні представники відповідних державних органів, мешканні будинку. Встановлено, що ПАТ «Хмельницькгаз» вказані вимоги проігнорував, встановивши з власної ініціативи та без погодження з мешканцями будинковий вузол обліку, представників мешканців будинку для фіксування показників при встановленні лічильника та за результатами місяця не залучав. Договори між окремими мешканцями (власниками квартир, не обладнаних квартирними лічильниками газу) та відповідачами, зокрема - щодо встановлення загальнобудинкового лічильника та проведення оплати за показаннями такого лічильника, також не укладались. Отже, за таких умов, обсяг газу та розмір оплати, які відповідачі предявили для оплати мешканцям будинку на підставі даних загальнобудинкового лічильника, є безпідставним та необґрунтованим. Відповідачами порушено вимоги Кодексу газорозподільних систем, зокрема пунктом 3 глави 4 «Порядок комерційного обліку газу по обєктах побутових споживачів (населення)» розділу IX вказаного кодексу передбачено, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по обєкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Побутовий споживач - споживач, який споживає газ у своєму помешканні (квартирі). Загальнобудинковий лічильник рахує газ, спожитий цілим будинком, тобто всіма побутовими споживачами а також юридичними особами та субєктами господарської діяльності, розташованими в будинку. Тому, такий лічильник газу не забезпечує і не може забезпечити облік споживання кожного окремого побутового споживача. Тобто, вказаний нормативний акт НКРЕ, окрім того, що надає газорозподільним підприємствам право встановлювати загальнобудинкові лічильники, містить також пряму вказівку на застосування норм споживання до побутових споживачів, помешкання яких не обладнані лічильником. Отже, зазначений нормативний акт є суперечливим стосовно порядку облікування газу у споживачів, чиї помешкання не мають квартирного лічильника. З одного боку Кодекс газорозподільних систем вимагає обліковувати газ у квартирах, не обладнаних лічильниками, за нормами споживання, з іншого - містить посилання на Тимчасове положення, яке передбачає нарахування плати за показаннями загальнобудинкового лічильника. Також, вищезазначений пункт Кодексу газорозподільних систем передбачає, що у випадку, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу . При цьому, зі слів позивача, ні він , ні інші мешканці будинку не відмовлялися від безкоштовного встановлення лічильників газу у квартирах. А передбачена додатком 10 гранична норма споживання становить 9,8 кубометра на людину в місяць. А згідно загальнобудинкового лічильника, виставили оплату по 13 і більше кубометра на людину, що суперечить наведеним нормативно-правовим актам. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Постановою КМУ від 23 березня 2016 року № 203 передбачено загальні правила обліку і оплати за спожиті послуги та встановлено норми споживання природного газу населенням. Зокрема, ч. 2 ст. 32 вказаного Закону встановлено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.Тобто, згідно вимог даного Закону розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками або за встановленими нормами споживання. Лічильник у квартирі позивача з 01 січня 2017 року по 26 вересня 2017 року був відсутній. Для такої категорії споживачів законодавством передбачено Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203. Згідно даної Постанови норма споживання помешкання позивача становить 4,4 кубометра газу на одну людину в місяць. Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачені права споживача на встановлення безоплатного газового лічильника у квартирі (ст. 3). Згідно ст. 6 вказаного Закону субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані: 1) забезпечити встановлення лічильників газу: а)для населення. що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. У разі невстановлення населенню у строки,зазначені у цьому підпункті,лічильників газу з вини субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України; б) для інших споживачів - до 1 липня 2011 року; 2) припинити розподіл природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку, у разі відмови таких споживачів від встановлення лічильників газу, а саме: а)для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі з 1 січня 2018 року; б) для інших споживачів з 1 липня 2011 року. Тобто, ПАТ «Хмельницькгаз» будучи зобовязаним вищевказаним законом встановити безкоштовно квартирні лічильники газу для такої категорії споживачів, як позивач, до 01 січня 2018 року, а у випадку не встановлення з його вини таких лічильників - обліковувати газ за нормами споживання, натомість, ігноруючи вимоги Закону та порушуючи права споживача, позивача, на безкоштовне встановлення приладу обліку газу в його помешканні, відмовився від встановлення квартирних засобів обліку і встановив один загальнобудинковий лічильник. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та повязаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець навязує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. Тобто, діями ПАТ «Хмельницькгаз» споживача, у якого не було квартирного лічильника і якому відповідач, як субєкт, який здійснює розподіл природного газу на відповідній території, зобовязаний за законом встановити такий лічильник безкоштовно, поставлений у нерівні умови в порівнянні з іншими споживачами, які мають квартирні лічильники газу, а також в нерівні умови з постачальником продукції. Зокрема: а)споживачі без квартирних лічильників поставлені в умови колективної відповідальності за спожитий газ, у той час коли інші споживачі відповідають за споживання індивідуально; б) споживачі без квартирних лічильників, на відміну від іншої категорії, внаслідок перебування засобу обліку поза їх зоною контролю, внаслідок відсутності доступу до такого засобу обліку, позбавлені можливості контролювати і перевіряти споживання газу, достовірність виставлених рахунків за спожитий газ; в) на споживачів, які не мають квартирного лічильника, фактично перекладаються всі ризики по втратам газу (внаслідок витоку, поломки, несанкціонованого підєднання до системи і т.п.) і, відповідно перекладається плата за такі втрати. При цьому, інша категорія споживачів таких ризиків не має; г) споживачі без квартирних лічильників, при покладанні на них постачальником газу вищевказаних ризиків по втратам газу, не володіють ні правами, ні можливостями щодо виявлення та усунення таких втрат, у той час як постачальник газу має передбачені законодавством повноваження для здійснення контролю за втратами газу та має технічні можливості для їх виявлення і усунення. Відповідно до п. 2 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, Оператор ГРМ (Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз») забезпечує споживача належним йому (його постачальнику -Товариству з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут») обсягами природного газу через газорозподільну систему, а також забезпечує формування та передачу даних про обєми та обсяги фактичного споживання природного газу споживачем. Законом України «Про ринок природного газу» було розмежовано діяльність з видобування, транспортування, розподілу та постачання природного газу. Зокрема, особі, яка займається розподілом природного газу, заборонено здійснювати його постачання (ч. 1 ст. 39 Закону). І навпаки, особа. Яка є постачальником газу, не може здійснювати його видобування, транспортування і розподіл. Згідно ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»: побутовий споживач фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п. 23); постачальник природного газу (далі постачальник) субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (п. 27); постачання природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів (п. 28); оператор газорозподільної системи субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17); розподіл природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і повязана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (п. 35). Отже, по відношенню до побутового споживача ТзОВ «Хмельницькгаз збут» є постачальником, а Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» - оператором газорозподільної мережі. Постачання газу здійснюється на підставі договору, який укладається між постачальником та споживачем. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 вказаного Закону однією із істотних умов договору постачання є обовязок постачальника забезпечити споживача інформацією про обсяги та інші показники споживання природного газу таким споживачам на безоплатній основі. Отже,ТзОВ «Хмельницькгаз збут» безпосередньо перебуває у правових відносинах із позивачем, укладає договір постачання, надає споживачу дані щодо обсягу та вартості спожитого газу, виставляє рахунки до оплати і отримує кошти за спожитий газ. Відповідно до глави 4 розділу Кодексу газорозподільних систем, обєми та обсяги споживання природного газу побутовими споживачами визначаються оператором газорозподільної мережі. Зокрема, в абзаці 3 п. 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу вказано, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про обєм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання субєктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу обєми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обовязковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Таким чином, разом з постачальником газу - ТзОВ «Хмельницькгаз збут», розподільник газу ПАТ «Хмельницькгаз» також є субєктом правових відносин з побутовим споживачем щодо розподілу і обліку природного газу. Дії по розрахунку вартості газу, які здійснює ТзОВ «Хмельницькгаз збут» нерозривно повязані з діями ПАТ «Хмельницькгаз» щодо визначення обсягу спожитого газу виходячи із показників загальнобудинкового лічильника за період з 01 січня 2017 до 26 вересня 2017 року, які зроблені у спірний період з порушеннями норм закону з наведених вище підстав. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необхідність визнання незаконним як дій ПАТ «Хмельницькгаз», який визначав з 01 січня 2017 року до 26 вересня 2017 року обсяг спожитого газу виходячи із показників загально будинкового лічильника, так і ТзОВ «Хмельницькгаз збут», який на підставі цих показників здійснював нарахування оплати за газ. В звязку з задоволенням позову з відповідачів в рівних частина на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень 00 коп.

Outcome: approved