Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Представник позивача, діючи на підставі договору про надання правової допомоги та захисту інтересів від 07.09.2017, звернулася до суду в інтересах [PERSON], посилаючись, що у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 509656 позивачу [PERSON] та його батькові [PERSON] належала у рівних частках без конкретного розподілу в натурі земельна ділянку площею 0.1500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Кооперативна, 88, в смт.Рокитне Київської області з кадастровим номером 3223755100:01:034:0006. На вказаній земельній ділянці розташований належний позивачу житловий будинок під № 88-а та належний його батькові житловий будинок під № 88. Відповідно до договору дарування житлового будинку батько передав у власність своїй дочці [PERSON] (відповідачу у справі) свій будинок з господарськими спорудами № 88 по вул. Кооперативна в смт. Рокитне та земельну ділянку площею 0,0750 га з кадастровим номером 3223755100:01:034:0053 для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за цією ж адресою. Таким чином його сестра, [PERSON] стала бути власником вказаної земельної ділянки і що доводиться Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 649105, виданим 10.10.2011, а він є власником земельної ділянки по вул.Кооперативна, 88-а, смт.Рокитне Київської області площею 0,0750 га, кадастровий номер 3223755100:01:034:0006, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, що доводиться Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 509656, виданим 17.02.2006. Зазначає, що при виготовленні технічної документації на розподіл земельної ділянки землевпорядною організацією земельний розподіл було здійснено без погодження [PERSON] на поділ земельної ділянки та з порушенням порядку користування житловими будинками та господарськими спорудами, що належить різним власникам, а саме розподіл було здійснено по середині літньої кухні, що належить позивачу та доводиться кадастровим планом зовнішніх меж земельної ділянки. Просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] серії ЯЛ № 649105, що виданий 10.10.2011 на земельну ділянку площею 0,0750 га, кадастровий номер 3223755100:01:034:0053, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та скасувати його державну реєстрацію. Позивач та його \~представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Натомість \~\~представник позивача подала до суду заяву, якою позов підтримує та просить розглянути справу у її відсутності та у відсутності її \~довірителя. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася і також подала до суду заяву, якою \~\~ позов визнала \~та просила розглянути справу у її відсутності. Третя \~особа, в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила та подала заяву, якою просить провести розгляд справи у відсутності свого представника на підставі наявних у справі доказів. При вирішенні спору покладається на розсуд суду. Третя особа в особі Державного реєстратора центру надання адміністративних послуг\~ Рокитнянської районної\~ державної адміністрації Київської області, будучи \~\~належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, заяви про розгляд справи й відсутності її представника до суду не подала. За викладеного суд ухвалює провести розгляд спору по суті у відсутності сторін, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України та за вимогами\~ частини\~ другої\~ статті 197 цього Кодексу не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав\~ ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ст. 61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у\~ разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого\~ особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті\~ 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ст. 61 ЦПК України не підлягають. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами спору регулюються ст. 152, 155, 158 ЦК України, ст. 21, 27 Закону України "Про державний земельний кадастр", ст. 56 Зпакону України "Про землеустрій". Згідно ст. 152 ЗК держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав на землю. Власник земельної ділянки або користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одним із шляхів захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 155 ЗК у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійним. Відповідно до статті 158 ЗК виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України № 3613-VI7 від 07.07.2011 «Про державний земельний кадастр» у разі поділу або об'єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об'єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об'єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок. Записи про обмеження у використанні земельної ділянки, яка була поділена чи об'єднана з іншою, переносяться до поземельних книг на земельні ділянки, сформовані в результаті такого поділу чи об'єднання (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до новосформованої земельної ділянки). Відповідно до ст. 56 Закону України № 858-IV від 22.05.2003 "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які обєднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи обєднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи обєднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у звязку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній). Із наявної в матеріалах справи технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON] в смт. Рокитне Київської області по вул. Кооперативна, 88, встановлено, що остання не містить нотаріально посвідчених заяв сторін спору про розподіл земельної ділянки. Тому суд приходить до висновку, що оспорюваний державний акт видано з порушенням вимог закону. Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 у справі № 6-103 цс12 та від 4 червня 2014 pоку в справі №6-46цс14, недійсними можуть визнаватись як рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З цих правових висновків випливає, що визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку може бути належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку лише в разі їх видання з порушенням вимог закону чи всупереч рішенню про передачу земельної ділянки у власність. Оскільки в судовому засіданні доведено, що виданим на ім'я [PERSON] державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 649105, розташовану в смт. Рокитне Київської області по вул. Кооперативна, 88, з ціловим призначенням \~для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею \~0.0750 га, кадастровий номеро 3223755100:01:034:0053 , порушені права позивача, суд вважає за необхідне визнати такий державний акт недійсним та скасувати його державну реєстрацію. На підставі викладеного,

Outcome: approved