Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом товариства з обмеженою відповідальністю "[PERSON] - 7" (далі - ТОВ "[PERSON] - 7") про визнання права власності на нежитлові приміщення № 5 та № 6 підвального поверху групи приміщень № ІІІ загальною площею 20,80 кв.м., що складає 11/100 частин від групи приміщень № ІІІ площею 194,5 кв.м., розташовані в будівлі за адресою: [ADDRESS]. На обґрунтування позову вказала, що 4 листопада 2013 р. вона як інвестор уклала з ТОВ "[PERSON] - 7" угоду № 01 про проведення будівництва нежитлових приміщень № 5 та № 6 частини групи приміщень № ІІІ загальною площею 20,80 кв.м., підвального поверху будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов вказаної угоди вона зобов'язалася сплатити відповідачу грошові кошти в розмірі 57000 грн., а відповідач зобов'язався використати кошти для облаштування об'єктів будівництва і після завершення будівництва передати їй вищевказані нежитлові приміщення. На виконання умов угоди вона в повному обсязі проінвестувала будівництво нежитлових приміщень. 13 січня 2014 р. було складено акт прийняття-передачі об'єктів будівництва, проте в порушення умов угоди документи для оформлення права власності їй передані не були. Вона використовує нежитлові приміщення за призначенням, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має права розпоряджатися ним. Представник позивача [PERSON] подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Від відповідача ТОВ "[PERSON] - 7" надійшла письмова заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності його представника. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на такі обставини. Згідно з приписом частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення заявленого [PERSON] позову є положення цивільного законодавства України, які визначають підстави та момент набуття права власності, зміст права власності та способи захисту права власності. Так, відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписом статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. З пояснень відповідача вбачається, що будівля, в якій розташовані спірні нежитлові приміщення, прийнята в експлуатацію, що підтверджується актом державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта № 27 від 31.01.1997 (а.с. 46-49). Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно зі статтею 392 цього Кодексу власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Отже враховуючи безумовне визнання відповідачем по справі ТОВ "[PERSON] Сервіс-7" позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved