Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 28.12.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15171, 19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом В заяві про укладення кредитного договору від 28.12.2015 року відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/rules, складає між ними договір про надання батьківських послуг. У позовній заяві позивач вказує, що договором та зазначеними правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконувала зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 11.02.2018 року виникла заборгованість в сумі 11137, 00 грн., яка складається з наступного: - 6\~521, 15 грн. заборгованість за кредитом ; - 1179, 34 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; - 2608, 40 грн. - заборгованості за пенею та комісією; - 828, 52, - штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди та судові витрати у розмірі 1762, 00 грн. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» . У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 35897 грн. 15171, 19 грн.коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. Позивач просив \~розглядати справу в порядку спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без представника позивача, позов підтримує повністю. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справі без її участі. В заяві вказала, що позовні вимоги визнає, заборгованість позивачу вже відшкодувала та на підтвердження надала оригінали 4-х квитанцій про сплату заборгованості . Крім цього надала копію паспорта та копію свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що вона 16.07.2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Опалюк» на «Небещук». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з?ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.12.2015 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] "ПРИВАТБАНК" та [PERSON], відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, отримано кредит у розмірі 15171, 19 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом В заяві про укладення кредитного договору від 28.12.2015 року відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/rules, складає між ними договір про надання батьківських послуг. Відповідач зобов'язався повертати кредит щомісячно. Разом з цим, відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 6-30). У зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором станом на 11.02.2018 року виникла заборгованість в сумі 11 137, 00 грн., яка складалась з наступного: 6\~521, 15 грн. заборгованість за кредитом ; 1179, 34 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 2608, 40 грн. ; заборгованості за пенею та комісією; 828, 52, - штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди (а.с. 4). В зв»язку з реєстрацією шлюбу 16.07.2016 року, відповідач змінила прізвище з «Опалюк» на «Небещук». Згідно довідки з ПАТ КБ « Привтбанк», датованої березнем місяцем 2018 року за підписом керівника проекту по роботі з документами клієнтів [PERSON] про те , що [PERSON] немає заборгованості перед ПАТ КБ « Привтбанк» . У відповідності до оригіналів 4-х квитанцій про сплату заборгованості, а саме від 12.03.2018 року та 26.03.2018 року, [PERSON] перераховано грошові кошти в розмірі 13\~252 грн. 52 коп . Із вище викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача перед банком повністю погашена , а тому відсутні правові підстави для задоволення позову, тому суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов?язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вказаних обставин відсутні правові підстави для задоволення позову, тому суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для відмови в задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором та відповідно судового збору. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що якщо в позові відмовлено,- судові витрати покладаються на позивача . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed