Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог він посилається на наступне. 30.08.2014 року [PERSON], приблизно о 00 год. 30 хв., керував належним йому технічно справним автомобілем марки "ВАЗ-2105" д/з [NUMBER], рухався по автодорозі "Т0436" з боку автодороги "Кіровоград - Запоріжжя" у бік с.Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, де на 206 км. + 5 метрів, не прийнявши заходів до своєчасного зниження швидкості та належної уваги, не маючи ніяких перешкод технічного характеру, частково виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя, після чого, втративши контроль над керуванням автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху та на ліве узбіччя, де допустив перекидання транспортного засобу. Внаслідок ДТП він та всі інші пасажири автомобіля отримали тілесні ушкодження. Керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2105", водій [PERSON] грубо порушив Правила дорожнього руху, а саме: - п.1.3 ПДР України. [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності. Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.05.2015 року суддею Чуприною А.П. [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України, його було звільнено від відбуття покарання та встановлено іспитовий строк на 1 (один) рік. Відповідач, достовірно знаючи про це рішення, маючи час та можливість його оскаржити, не оскаржив вирок, а тому погодився з вироком суду. Під час розгляду кримінального провадження та до моменту винесення вироку [PERSON] зобов'язувався відшкодувати матеріальні збитки, завдані його діями, а тому цивільний позов ним не був заявлений. Але після винесення вироку відповідач відмовився відшкодувати збитки та на даний час зв'язок з ним не підтримує, тому він змушений звернутись до суду. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Внаслідок ДТП його автомобіль отримав значні механічні ушкодження. Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 169 від 05.11.2014 року, йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 18 357 грн. 73 коп. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Внаслідок вчинених дій відповідачем йому було заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням автомобіля та неможливістю протягом тривалого часу користуватися ним за його призначенням. Крім того, він сам переніс психологічний стрес, який виразився в тому, що він втратив нормальний сон, не міг спокійно працювати та був змушений витрачати свій час, кошти, нерви на оформлення всіх необхідних документів. Такими емоційними навантаженнями йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 1 500 грн. 00 коп. Розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначає в межах фактично понесених та документально підтверджених витрат у сумі 18 357 грн. 73 коп., витрати пов'язані з визначенням матеріального збитку автомобіля в розмірі 450 грн. 00 коп. А також вважає розумним і справедливим визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 500 грн. 00 коп. За таких обставин звернувся до суду і просить стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь матеріальні збитки в розмірі 18 807 грн. 73 коп., з яких: 450 грн. 00 коп. - витрати, пов'язані з визначенням матеріального збитку автомобіля, та моральну шкоду в розмірі 1 500 грн. 00 коп. В судове засідання позивач не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримав і просив суд його задовольнити. Відповідач був повідомлений про розгляд справи судовою повісткою з поштовим повідомленням, які отримав власноручно. Однак, до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Справа слухалась у відсутність відповідача, згідно зі ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 30.08.2014 року відповідач [PERSON], приблизно о 00 год. 30 хв., керуючи належним позивачу технічно справним автомобілем марки "ВАЗ-2105", д/з [NUMBER], рухався по автодорозі "Т0436", з боку автодороги "Кіровоград - Запоріжжя" у бік с.Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, де на 206 км. + 5 метрів, не прийнявши заходів до своєчасного зниження швидкості та належної уваги, не маючи ніяких перешкод технічного характеру, частково виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя, після чого, втративши контроль над керуванням автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху та на ліве узбіччя, де допустив перекидання транспортного засобу. Внаслідок ДТП позивач та всі інші пасажири автомобіля отримали тілесні ушкодження. [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності. Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.05.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України, його було звільнено від відбуття покарання та встановлено іспитовий строк на 1 (один) рік (а.с.18). Відповідач, вирок не оскаржив, тобто погодився з вироком суду. За твердженням позивача, під час розгляду кримінального провадження та до моменту винесення вироку, [PERSON] зобов'язувався відшкодувати матеріальні збитки, завдані його діями, а тому цивільний позов позивачем не був заявлений. Однак, після винесення вироку відповідач відмовився відшкодувати збитки та на даний час зв'язок з позивачем не підтримує. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав значні механічні ушкодження. Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста Хажанець М.І. № 169 від 05.11.2014 року, позивачу заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 18 357 грн. 73 коп. (а.с.6-16). Крім того, за складання авто товарознавчого дослідження позивач сплатив 450 грн. 00 коп. (а.с.17). А всього - 18 807 грн. 73 коп. В зв"язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану суму. Крім того, внаслідок вчинених відповідачем злочинних дій позивачу було заподіяно і моральну шкоду. З огляду на характер і тривалість страждань, істотність змушених змін життєвих відносин, часу й зусиль, затрачених для відновлення колишнього стану, суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути визначений в сумі 1 500 грн., які також повинні бути стягнені з відповідача. З огляду на викладене, суд вважає необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved