Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому народились діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і на даний час шлюб між ними розірвано, відповідач проживає окремо від неї та дітей, з ними не спілкується. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона самостійно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням, однак у зв`язку із зростанням цін зросли витрати на її утримання. Зазначає, що відповідач є працездатним, займається підприємницькою діяльністю як художник, матеріально забезпечений, інших утриманців немає. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 5 000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, однак зазначив, що хоче переказувати суму аліментів на рахунки дітей, якими самостійно б могли розпоряджатись, так як сумнівається у використанні коштів за цільовим призначенням.. Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народились діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір"ю, окремо від батька. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 січня 2020 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір"ю. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів", від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебувають на утриманні матері. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що відповідач офіційно працює інструктором по паливу моторвагонного депо РПЧ-4 АТ "Укрзалізниця", де отримує заробітну плату, суд вважає доцільним стягувати з нього аліменти у частині від заробітку, що буде об"єктивним і справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved