Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 жовтня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №1411260. 11 березня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» і товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11032020, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] в сумі 11550 грн, з яких: 5000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 2700 грн - заборгованість за відсотками; 3850 грн - заборгованість за пенею. З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкції відповідачу. Просить стягнути з відповідача вказані суми заборгованості. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження про розгляд справи з викликом сторін в судове засідання до суду не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 22 жовтня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №1411260 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу були надані кошти у сумі 5000 грн строком на 30 днів, зі сплатою зниженої процентної ставки в розмірі 0,01% від суми позики за кожен день користування коштами та стандартною процентною ставкою - 1,80% від суми позики за кожен день користування позикою, яка застосовується згідно п.1.7, 3.4, 3.6.2 Договору в разі продовження строку користування позикою на новий строк, недотримання умов застосування зниженої процентної ставки та з 4-го дня прострочення заборгованості. Відповідно до п.4.4, 4.5 Договору у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 60,00 грн за кожен день прострочення, починаючи з 4 дня. Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки не може перевищувати 50% суми, одержаної за цим договором і становить 2500 грн (а.с. 4-5). Позичальником підписано графік платежів, відповідно до якого дата повернення позики та сплати нарахованих процентів - 21 листопада 2019 року, сума нарахованих процентів - 15,00 грн, разом до оплати - 5015,00 грн. Для укладення договору позики було надано фотокопію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с.8-10). Договір, а також графік платежів і паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом позичальника. Пунктом 6 паспорту кредиту передбачена відповідальність за порушення зобов`язань у вигляді штрафів - 60,00 грн за кожен день прострочки, але в будь-якому разі сума штрафів не повинна перевищувати 50% суми, одержаної за договором (а.с. 6-7). Із картки обліку інформації за укладеним договором з відповідачем, підписаної директором ТОВ «АВЕНТУС Україна» видно, що з 22 листопада 2019 року позика є простроченою, з 25 листопада 2019 року відповідачу нараховувались штрафи за невиконання зобов`язань. З 21 грудня 2019 року нарахування відсотків та штрафів припинено. Всього нараховано: процентів в розмірі 4990,00 грн, штрафів в розмірі 1560,00 грн, загальна заборгованість склала 11550 грн (а.с.19). 11 березня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір Факторингу №11032020, за умовами якого клієнт відступив факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникає в майбутньому до боржників, включаючи суми основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.11-12). Із витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №11032020 від 11.03.2020 видно, що до позивача перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №1411260 в загальній сумі 11550 грн, з яких 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2700 грн сума заборгованості за відсотками, 3850 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 16). 25 березня 2020 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" надіслало відповідачу повідомлення про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором в розмірі 11550 грн на рахунок позивача (а.с. 18). Відповідач не відреагувала на повідомлення, заборгованість за договором позики не сплатила. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин щодо належного виконання зобов`язань за договором позики та щодо відступлення права грошової вимоги фактору. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач всупереч умовам договору №1411260 від 22 жовтня 2019 зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим за розрахунокм позивача має непогашену заборгованість в сумі 11550,00 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу - 5000 грн; заборгованість по відсоткам - 2700 грн, пеня - 3850 грн. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами. Відповідач відзив на позов не подав, вказаних обставин щодо отримання грошових коштів в позику та їх неповернення не спростував. Враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що свідчить про порушення прав позивача, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 5000,00 грн. Щодо стягнення заборгованості по пені та відсоткам, суд приходить до такого. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Встановлено, що договором №1411260 від 22 жовтня 2019 року, укладеним між [PERSON] і ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», права вимоги за яким перейшло до позивача, передбачені умови щодо розміру нарахування зниженої та стандартної процентної ставки, а також нарахування штрафу за прострочення виконання зобов`язань. При цьому, вказано, що розмір нарахованих штрафів не може перевищувати 50% суми, одержаної за договором, а саме 2500,00 грн. Нарахування пені за порушення зобов`язань, умовами укладеного Договору не передбачено, а також у картці обліку інформації за укладеним з [PERSON] договором, нарахування такого виду неустойки відсутні. За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею в розмірі 3850,00 грн, а тому вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. Також встановлено, що сума заборгованості за відсотками, яка значиться в карті обліку інформації за укладеним договором №1411260 від 22 жовтня 2019 року позичальника [PERSON] за період з 22 жовтня 2019 року по 11 березня 2020 року складає 4990,00 грн, що значно відрізняється від суми заборгованості за відсотками, що зазначена у реєстрі боржників до Договору факторингу в сумі 2700,00 грн. Перевіривши суму нарахованих відсотків за користування позикою відповідно до умов укладеного з відповідачем договору від №1411260 від 22 жовтня 2019 року та враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 2700,00 грн. підлягають задоволенню. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що нарахування процентів за користування позикою було передбачено умовами укладеного між відповідачем та позикодавцем договором, відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження суду не надала, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 7700,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 2700,00 грн - заборгованість за відсоткам. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом частково, з урахуванням приписів частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1513,33 грн (7700 грн/11550 грн * 2270 грн).

Outcome: partial