Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову інформацію, опубліковану і поширену [PERSON] та власником веб-сайту http://www.espreso.tv/ ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» у статті «[INFO]», яка [INFO] року була розміщена за адресою: [NUMBER], та у відеосюжеті під назвою: «[INFO]», що розміщений на інтернет-сторінці за електронною адресою: [NUMBER], а саме про те, що: «…Число жертв війни на Донбасі уже перейшло за 10 тисяч. А провокатори збройного конфлікту не просто уникають відповідальності, але й прагнуть посилити свій вплив і значимість в політиці та суспільстві. Один із них - харків'янин і екс-регіонал [PERSON], в минулому заступник [PERSON] на посаді голови Харківської ОДА…» «…Із біографії «нового політика» [PERSON] нікуди не щезли факти підтримки сепаратистських настроїв у Харкові півтора роки тому, так само як і щиросердні аплодисменти на адресу "Беркуту" після побиття студентів на Євромайдані…» «…У дні Євромайдану [PERSON] відзначився й тим, що оплачував «тітушок». Фінансування здійснювалось через «Реал-банк», який належав [PERSON] та [PERSON]…» «…Бізнес-партнером [PERSON] в Москві є також [PERSON] на прізвисько «[PERSON]», добре знаний у кримінальних колах…» «…Не можуть розсудливі харків'яни пробачити [PERSON] й того, що ховав у себе в гольф-клубі [PERSON], коли той втік із Межигір'я після розстрілу "Небесної сотні…» «…Спершу [PERSON] ховав президента-втікача, а тепер демонстративно лає його і висловлює огиду…» «…Одна з компаній [PERSON] у Москві - ТОВ "Спецгазмонтажстрой". На її сайті можна побачити усі проекти і партнерів, зокрема й "товки" "Газпрому"…» «…Ця компанія зареєстрована в Москві за адресою: Фрунзенська 1-а вул, 3А, буд.1, пом. 49. Фактична адреса ТОВ "Спецгазмонтажстрой" зовсім інша: м. Москва, вул. Донська, будинок 29/9, буд. 1. Будівля на фото - якраз і є офісом [PERSON] в столиці Росії…» «…Попри усі патріотичні гасла, бізнес його насправді зосереджено в Росії. Там він фігурує як підрядник у [PERSON] та [PERSON] по "розпилюванні" грошей "Газпрому…» «…Взимку цього року, іще одна компанія, пов'язана з [PERSON] та [PERSON], зі схожою назваю "Стройгазмонтаж" стала основним підрядником робіт на будівництві сторіччя - Керченському мості, що з'єднає Росію з нахабно окупованим Кримом. Уряд РФ виділив на проект майже 5 мільярдів доларів…» «…Свого племінника [PERSON] йому вдалося прилаштувати до політради "Партії Розвитку України" і зробити його координатором Харківської обласної організації цієї партії…» «…Наприклад, у 2012 у році він не задекларував нічого окрім щомісячної зарплати в розмірі 5 тисяч гривень. При цьому віп-автопарк [PERSON] налічує кілька автомобілів категорії "люкс", зокрема, "Range Rover" и "Bentlеy"…» «…Під маскою ліберала на посаду міського голови висунувся справжній вовк в овечій шкурі, лицемір і пристосуванець. Цей псевдо-"проукраїнський діяч" насправді обслуговує інтереси країни-агресора і дбає винятково про свій капітал. Очікувати патріотичних вчинків від людини, зав'язаної на російську систему бізнесу, яка повністю підконтрольна [PERSON], харків'янам не варто…» Зобов'язати [PERSON] протягом десяти днів з моменту набрання законної сили рішенням суду розмістити спростування поширеної про [PERSON] недостовірної інформації наступного змісту та форми: «Спростування інформації. [INFO] року на Інтернет-сайті http://www. espreso.tv_за адресою: [NUMBER] була опублікована стаття під назвою «[INFO]», в якій була поширена недостовірна інформація про [PERSON] Зокрема, недостовірною є інформація про те, що: «…Число жертв війни на Донбасі уже перейшло за 10 тисяч. А провокатори збройного конфлікту не просто уникають відповідальності, але й прагнуть посилити свій вплив і значимість в політиці та суспільстві. Один із них - харків'янин і екс-регіонал [PERSON], в минулому заступник [PERSON] на посаді голови Харківської ОДА…» «…Із біографії «нового політика» [PERSON] нікуди не щезли факти підтримки сепаратистських настроїв у Харкові півтора роки тому, так само як і щиросердні аплодисменти на адресу "Беркуту" після побиття студентів на Євромайдані…» «…У дні Євромайдану [PERSON] відзначився й тим, що оплачував «тітушок». Фінансування здійснювалось через «Реал-банк», який належав [PERSON] та [PERSON]…» «…Бізнес-партнером [PERSON] в Москві є також [PERSON] на прізвисько «[PERSON]», добре знаний у кримінальних колах…» «…Не можуть розсудливі харків'яни пробачити [PERSON] й того, що ховав у себе в гольф-клубі [PERSON], коли той втік із Межигір'я після розстрілу "Небесної сотні…» «…Спершу [PERSON] ховав президента-втікача, а тепер демонстративно лає його і висловлює огиду…» «…Одна з компаній [PERSON] у Москві - ТОВ "Спецгазмонтажстрой". На її сайті можна побачити усі проекти і партнерів, зокрема й "товки" "Газпрому"…» «…Ця компанія зареєстрована в Москві за адресою: Фрунзенська 1-а вул, 3А, буд.1, пом. 49. Фактична адреса ТОВ "Спецгазмонтажстрой" зовсім інша: м. Москва, вул. Донська, будинок 29/9, буд. 1. Будівля на фото - якраз і є офісом [PERSON] в столиці Росії…» «…Попри усі патріотичні гасла, бізнес його насправді зосереджено в Росії. Там він фігурує як підрядник у [PERSON] та [PERSON] по "розпилюванні" грошей "Газпрому…» «…Взимку цього року, іще одна компанія, пов'язана з [PERSON] та [PERSON], зі схожою назваю "Стройгазмонтаж" стала основним підрядником робіт на будівництві сторіччя - Керченському мості, що з'єднає Росію з нахабно окупованим Кримом. Уряд РФ виділив на проект майже 5 мільярдів доларів…» «…Свого племінника [PERSON] йому вдалося прилаштувати до політради "Партії Розвитку України" і зробити його координатором Харківської обласної організації цієї партії…» «…Наприклад, у 2012 у році він не задекларував нічого окрім щомісячної зарплати в розмірі 5 тисяч гривень. При цьому віп-автопарк [PERSON] налічує кілька автомобілів категорії "люкс", зокрема, "Range Rover" и "Bentlеy"…» «…Під маскою ліберала на посаду міського голови висунувся справжній вовк в овечій шкурі, лицемір і пристосуванець. Цей псевдо-"проукраїнський діяч" насправді обслуговує інтереси країни-агресора і дбає винятково про свій капітал. Очікувати патріотичних вчинків від людини, зав'язаної на російську систему бізнесу, яка повністю підконтрольна [PERSON], харків'янам не варто…». Зобов'язати ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» протягом десяти днів з моменту набрання законної сили рішенням суду розмістити спростування поширеної про [PERSON] недостовірної інформації наступного змісту та форми: «Спростування інформації. [INFO] на Інтернет-сайті http://www.espreso.tv_ за адресою: [NUMBER] була опублікована стаття під назвою «[INFO]», а також за адресою: [NUMBER] було розміщено відеосюжет під назвою: «[INFO]», в яких була поширена недостовірна інформація про [PERSON] Зокрема, недостовірною є інформація про те, що: «…Число жертв війни на Донбасі уже перейшло за 10 тисяч. А провокатори збройного конфлікту не просто уникають відповідальності, але й прагнуть посилити свій вплив і значимість в політиці та суспільстві. Один із них - харків'янин і екс-регіонал [PERSON], в минулому заступник [PERSON] на посаді голови Харківської ОДА…» «…Із біографії «нового політика» [PERSON] нікуди не щезли факти підтримки сепаратистських настроїв у Харкові півтора роки тому, так само як і щиросердні аплодисменти на адресу "Беркуту" після побиття студентів на Євромайдані…» «…У дні Євромайдану [PERSON] відзначився й тим, що оплачував «тітушок». Фінансування здійснювалось через «Реал-банк», який належав [PERSON] та [PERSON]…» «…Бізнес-партнером [PERSON] в Москві є також [PERSON] на прізвисько «[PERSON]», добре знаний у кримінальних колах…» «…Не можуть розсудливі харків'яни пробачити [PERSON] й того, що ховав у себе в гольф-клубі [PERSON], коли той втік із Межигір'я після розстрілу "Небесної сотні…» «…Спершу [PERSON] ховав президента-втікача, а тепер демонстративно лає його і висловлює огиду…» «…Одна з компаній [PERSON] у Москві - ТОВ "Спецгазмонтажстрой". На її сайті можна побачити усі проекти і партнерів, зокрема й "товки" "Газпрому"…» «…Ця компанія зареєстрована в Москві за адресою: Фрунзенська 1-а вул, 3А, буд.1, пом. 49. Фактична адреса ТОВ "Спецгазмонтажстрой" зовсім інша: м. Москва, вул. Донська, будинок 29/9, буд. 1. Будівля на фото - якраз і є офісом [PERSON] в столиці Росії…» «…Попри усі патріотичні гасла, бізнес його насправді зосереджено в Росії. Там він фігурує як підрядник у [PERSON] та [PERSON] по "розпилюванні" грошей "Газпрому…» «…Взимку цього року, іще одна компанія, пов'язана з [PERSON] та [PERSON], зі схожою назваю "Стройгазмонтаж" стала основним підрядником робіт на будівництві сторіччя - Керченському мості, що з'єднає Росію з нахабно окупованим Кримом. Уряд РФ виділив на проект майже 5 мільярдів доларів…» «…Свого племінника [PERSON] йому вдалося прилаштувати до політради "Партії Розвитку України" і зробити його координатором Харківської обласної організації цієї партії…» «…Наприклад, у 2012 у році він не задекларував нічого окрім щомісячної зарплати в розмірі 5 тисяч гривень. При цьому віп-автопарк [PERSON] налічує кілька автомобілів категорії "люкс", зокрема, "Range Rover" и "Bentlеy"…» «…Під маскою ліберала на посаду міського голови висунувся справжній вовк в овечій шкурі, лицемір і пристосуванець. Цей псевдо-"проукраїнський діяч" насправді обслуговує інтереси країни-агресора і дбає винятково про свій капітал. Очікувати патріотичних вчинків від людини, зав'язаної на російську систему бізнесу, яка повністю підконтрольна [PERSON], харків'янам не варто…». Зобов'язати [PERSON] протягом десяти днів з моменту набрання законної сили рішенням суду вилучити з Інтернет-сайту http://www.espreso.tv статтю під назвою: «[INFO]», яка була опублікована [INFO] року та розміщена за адресою: [NUMBER]. Зобов'язати ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» протягом десяти днів з моменту набрання законної сили рішенням суду вилучити з Інтернет-сайту http://www.espreso.tv статтю під назвою: «[INFO]», яка була опублікована [INFO] року та розміщена за адресою: [NUMBER] та відеосюжет під назвою: «[INFO]», що розміщений на інтернет-сторінці за електронною адресою: [NUMBER]. Стягнути з [PERSON] та ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» солідарно на користь [PERSON] відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 500000,00 грн., а також судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року о 16:24 год. на веб-сайті http://espreso.tv/ була опублікована стаття під назвою «[INFO]». В статті, що розміщена за авторством [PERSON], наводиться різка критика діяльності позивача, у тому числі як кандидата на посаду Харківського міського голови. Однак, все наведене не відповідає дійсності. Такі твердження є не тільки провокаційними та аморальними, а ще й такими, що грубо порушують законодавство. В статті вказуються факти, без наведення жодних належних доказів їх достовірності. Вважає, що дана інформація не є оціночними судженнями, а є цілеспрямованим наклепом, та принижує честь, гідність позивача та завдає шкоди його діловій репутації, як кандидата на посаду Харківського міського голови. Недостовірна інформація, яка була викладена відповідачами у вищевказаній статті, фактично містить твердження про причетність [PERSON] до скоєння злочинів проти основ національної безпеки України та громадської безпеки. При цьому, стаття взагалі не містить посилань на конкретні факти, які б обґрунтовували злочинну діяльність [PERSON], а саме: обсяги фінансування; хто саме був отримувачем вказаних коштів та безпосередній зв'язок між цими фактами та [PERSON] Крім того, у тексті статті відсутні будь-які посилання на офіційні документи судових чи правоохоронних органів (прокуратури, Служби безпеки України, органів внутрішніх справ), що свідчить про необґрунтованість поширеної інформації. Зазначив, що оприлюднена відповідачами інформація не відповідає дійсності, внаслідок чого створює у широкого кола людей (кому вказана інформація стала відомою) викривлене уявлення про його діяльність. Безпідставні звинувачення у тому, що він фінансував так званих «тітушок», співпрацює з ПАТ «Газпром» та приховує від декларування майно та грошові кошти грубо спотворюють відомості про його честь, гідність та ділову репутацію. Вказані безпідставні звинувачення по відношенню до [PERSON] сприймаються вкрай негативно особливо на тлі загострення суспільно-політичної ситуації в країні та напередодні проведення місцевих виборів. Публікація даної інформації викликає підвищений інтерес з боку більшості осіб, кому вона стала відома, а тому сприяє якнайбільшому її поширенню серед громадськості та підриву довіри з боку виборців. Стаття була розміщена ввечері [INFO] року, тобто у останній день, коли Законом України «Про місцеві вибори» дозволяється проведення передвиборної агітації. Позивач фактично був позбавлений можливості опублікувати власне спростування недостовірної інформації - така публікація могла б бути розцінена, як передвиборна агітація. Протиправні дії відповідачів, які полягають в розміщенні у мережі Інтернет статті з явно неправдивими та образливими висловлюваннями напередодні виборів завдало честі, гідності та діловій репутації позивача моральної шкоди, а також спричинило позивачу душевних страждань, внаслідок сильних душевних переживань. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що аналіз змісту оспорюваної позивачем інформації вказує на те, що вона є оціночним судженням, не містить недостовірної інформації та не порушує прав позивача. Жодних належних і допустимих доказів на підтвердження поширення інформації позивачем не надано. Огляд зазначених позивачем сайтів http://www.espreso.tv/ та youtube.com вказує на відсутність на таких сайтах інформації, яку позивач просить спростувати. Додані до позову роздрукований на паперовому носії зміст веб-сторінки та копія відео-сюжету на цифровому носії не є належними і допустимими доказами. Крім того, посилання позивача на презумпцію добропорядності є необґрунтованим внаслідок виключення зі ст. 277 ЦК України частини 3, у якій йшлося саме про неї. З огляду на викладене, позивачем не доведено факт розповсюдження оспорюваної ним інформації, а також те, що таке розповсюдження було здійснено саме ТОВ «ГОЛДБЕРРІ». За умов відсутності оспорюваної інформації в мережі Інтернет та беручи до уваги відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження її поширення, вважає, що вимоги позивача базуються на припущеннях. Крім того, зазначила, що інформація, яку позивач просить спростувати є загальновідомив фактом, оскільки вона також міститься у всесвітній мережі інтернет та не є образливо та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Позивач не наводить жодних мотивів як такі відомості порушують його права. Зазначене свідчить про необґрунтованість та безпідставність його вимог. Також, пояснила, що наразі в мережі Інтернет існують веб-сайти, які незаконно видають себе за інформаційний ресурс ТОВ «ГОЛДБЕРРІ». У зв'язку з тим, що позивачем не наданого жодного доказу щодо поширення відносно нього недостовірної інформації, підстав для її спростування та відшкодування моральної шкоди немає. На підставі викладеного просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що неявка відповідача [PERSON] є неповажною та вважає за можливе розглянути справу без її участі. Вислухавши думку представника позивача, представника відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ», свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] року о 16:24 год. на веб-сайті http://espreso.tv/ була опублікована стаття під назвою «[INFO]». В статті, що розміщена за авторством [PERSON], була викладена наступна інформація: «…Число жертв війни на Донбасі уже перейшло за 10 тисяч. А провокатори збройного конфлікту не просто уникають відповідальності, але й прагнуть посилити свій вплив і значимість в політиці та суспільстві. Один із них - харків'янин і екс-регіонал [PERSON], в минулому заступник [PERSON] на посаді голови Харківської ОДА…» «…Із біографії «нового політика» [PERSON] нікуди не щезли факти підтримки сепаратистських настроїв у Харкові півтора роки тому, так само як і щиросердні аплодисменти на адресу "Беркуту" після побиття студентів на Євромайдані…» «…У дні Євромайдану [PERSON] відзначився й тим, що оплачував «тітушок». Фінансування здійснювалось через «Реал-банк», який належав [PERSON] та [PERSON]…» «…Бізнес-партнером [PERSON] в Москві є також [PERSON] на прізвисько «[PERSON]», добре знаний у кримінальних колах…» «…Не можуть розсудливі харків'яни пробачити [PERSON] й того, що ховав у себе в гольф-клубі [PERSON], коли той втік із Межигір'я після розстрілу "Небесної сотні…» «…Спершу [PERSON] ховав президента-втікача, а тепер демонстративно лає його і висловлює огиду…» «…Одна з компаній [PERSON] у Москві - ТОВ "Спецгазмонтажстрой". На її сайті можна побачити усі проекти і партнерів, зокрема й "товки" "Газпрому"…» «…Ця компанія зареєстрована в Москві за адресою: Фрунзенська 1-а вул, 3А, буд.1, пом. 49. Фактична адреса ТОВ "Спецгазмонтажстрой" зовсім інша: м. Москва, вул. Донська, будинок 29/9, буд. 1. Будівля на фото - якраз і є офісом [PERSON] в столиці Росії…» «…Попри усі патріотичні гасла, бізнес його насправді зосереджено в Росії. Там він фігурує як підрядник у [PERSON] та [PERSON] по "розпилюванні" грошей "Газпрому…» «…Взимку цього року, іще одна компанія, пов'язана з [PERSON] та [PERSON], зі схожою назваю "Стройгазмонтаж" стала основним підрядником робіт на будівництві сторіччя - Керченському мості, що з'єднає Росію з нахабно окупованим Кримом. Уряд РФ виділив на проект майже 5 мільярдів доларів…» «…Свого племінника [PERSON] йому вдалося прилаштувати до політради "Партії Розвитку України" і зробити його координатором Харківської обласної організації цієї партії…» «…Наприклад, у 2012 у році він не задекларував нічого окрім щомісячної зарплати в розмірі 5 тисяч гривень. При цьому віп-автопарк [PERSON] налічує кілька автомобілів категорії "люкс", зокрема, "Range Rover" и "Bentlеy"…» «…Під маскою ліберала на посаду міського голови висунувся справжній вовк в овечій шкурі, лицемір і пристосуванець. Цей псевдо-"проукраїнський діяч" насправді обслуговує інтереси країни-агресора і дбає винятково про свій капітал. Очікувати патріотичних вчинків від людини, зав'язаної на російську систему бізнесу, яка повністю підконтрольна [PERSON], харків'янам не варто…». Підтвердженням факту розміщення інформації в мережі Інтернет є роздруковане на паперовому носії зображення, яке відображає те, що бачить будь-який користувач мережі Інтернет на екрані монітора при завантаженні веб-сторінки за адресою: [NUMBER]. Також, встановлено, що [INFO] року на відео-каналі «Еспресо.TV» хостингу «YouTube» було опубліковано відеосюжет з назвою «[INFO]», що містить інформаційні повідомлення, аналогічного зі статтею змісту. Станом на 26.10.2015 року хостингом «YouTube» зафіксовано більше ніж 4000 переглядів даного відео через мережу Інтернет. Посилання на відео: [NUMBER]. У подальшому протягом [INFO] року та [INFO] року статтю «[INFO]» було розповсюджено з посиланням на джерело (http://espreso.tv/) на наступних веб-сторінках: [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] Позивач просив визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, викладену в статті на веб-сайті http://espreso.tv/ під назвою «[INFO]» [INFO] року о 16:24 год. за адресою: [NUMBER] та у відеосюжеті під назвою: «[INFO]», що розміщений на інтернет-сторінці за електронною адресою: [NUMBER], а також просив зобов'язати відповідачів ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» та [PERSON] спростувати її. Як на підставу своїх вимог посилався на те, що дана інформація не є оціночними судженнями, а є цілеспрямованим наклепом, та принижує його честь, гідність та завдає шкоди його діловій репутації, як кандидата на посаду Харківського міського голови. Вказані твердження позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Інформація, яка була викладена відповідачами у вищевказаній статті, фактично містить твердження про причетність [PERSON] до скоєння злочинів проти основ національної безпеки України та громадської безпеки. Однак, вона є недостовірною та спростовується наступними доказами. З повідомлення СУ ГУ Національної поліції в Харківській області за №47/321 від 12.11.2015 року вбачається, що станом на 12.11.2015 року відомості про гр. [PERSON], у кримінальних правопорушеннях передбачених ст.ст. 255-257, 258-258-5 КК України та які розслідуються слідчими органами внутрішніх справ в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відсутні. Згідно повідомлення Генеральної прокуратури України за №27/1-218вих-15 від 12.11.2015 року, за даними інформаційної системи ЄРДР відомості щодо повідомлення про підозру [PERSON], а також реєстрації кримінального правопорушення (провадження) за його заявою відсутні. Згідно повідомлення Прокуратури Харківської області №27-2-15 від 10.11.2015 року, моніторингом даних внесених до ЄРДР не встановлено кримінальних проваджень, у яких [PERSON] повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення органами досудового розслідування Харківської області за період з 20.11.2012 року по 10.11.2015 рокуц, а також кримінальних проваджень, які зареєстровані за його заявою або у яких вказана особа є потерпілою. Згідно довідки МВС України серії РАХ №867586, за обліками МВС [PERSON], на території України станом на 07.12.2015 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що стаття взагалі не містить посилань на конкретні факти, які б обґрунтовували можливу злочинну діяльність [PERSON], а саме: обсяги фінансування; хто саме був отримувачем вказаних коштів та безпосередній зв'язок між цими фактами та [PERSON] Крім того, у тексті статті відсутні будь-які посилання на офіційні документи судових чи правоохоронних органів (прокуратури, Служби безпеки України, органів внутрішніх справ), що свідчить про необґрунтованість поширеної інформації. Відтак, в силу положення ст. 62 Конституції України, якою закріплено один із основоположних принципів - презумпція невинуватості, поширена відповідачами інформація є недостовірною. Відповідно до положень ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Частиною 2 ст. 302 ЦК України передбачено обов'язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами, не повинна порушувати, зокрема, громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян. У зв'язку з цим ст. 32 Конституції України передбачено право особи спростувати в судовому порядку недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Вказане право також закріплене у положеннях цивільного законодавства. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способами захисту цивільних прав та інтересів у відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України, серед іншого, є припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року було узагальнено судову практику розгляду справ вказаної категорії та звернуто увагу судів на ту обставину, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Встановлено, що інформація, поширена відповідачами у мережі Інтернет стала відомою більш ніж одній особі. Згідно визначення, наданого у ст. 1 Закону України «Про телекомунікації», «Інтернет» - це всесвітня інформаційна система загального доступу, яка логічно зв'язана глобальним адресним простором та базується на Інтернет-протоколі, визначеному міжнародними стандартами. З цього слідує, що всі особи, які мають доступ до вказаної мережі, мають можливість ознайомитись зі змістом поширеної відповідачами недостовірної інформації. До того ж, як зазначається у ч. 2 п. 15 Постанови Пленуму ВСУ, одним із способів поширення інформації є її поширення у мережі Інтернет. Підтвердженням факту розміщення інформації в мережі Інтернет є роздруковане на паперовому носії зображення, яке відображає те, що бачить будь-який користувач мережі Інтернет на екрані монітора при завантаженні веб-сторінки за адресою: [NUMBER]. Так само, [INFO] року на відео-каналі «Еспресо.TV» хостингу «YouTube» було опубліковано відеосюжет з назвою «[INFO]», що містить інформаційні повідомлення, аналогічного зі статтею змісту. Станом на 26.10.2015 хостингом «YouTube» зафіксовано більше ніж 4 000 переглядів даного відео через мережу Інтернет. (Посилання на відео: [NUMBER]). Щодо посилань представника відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» на те, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження поширення недостовірної інформації про [PERSON], то слід зазначити, що в абз. 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах а також в іншій формі хоча б одній особі. З висновку експертного дослідження інформації, що розташована в глобальній комп'ютерній мережі Інтернет № 8447 від 29.12.2015 року, складеного Незалежним інститутом судових експертиз вбачається, що сторінка в глобальній комп'ютерній мережі Інтернет за адресою: [NUMBER] на час дослідження містить повідомлення про помилку. З огляду на відсутність доступу до оригінальної сторінки, експертом було здійснено пошук збережених сервісом №7 сторінок, використовуючи в якості критерію пошуку адресу веб-сторінки. В результаті пошуку виявлено копію сторінки, збережену сервісом Internet Archive [INFO] року о 16:04:23. Виявлена копія сторінки доступна за адресою: [NUMBER] та містить такий самий текст матеріалу під назвою «[INFO]». Доступ до сторінки з повідомленням про помилку для ознайомлення технічними засобами не обмежений. Доступ до сторінки з матеріалом «[INFO]» для ознайомлення на час її копіювання сервісом Інтернет Архіву не був обмежений, так само не обмежений й доступ для ознайомлення з копією у архіві. Таким чином, як на момент розміщення в мережі Інтернет, так і на даний момент доступ до матеріалу «[INFO]», який містить недостовірну інформацію негативного характеру про позивача та завдає шкоди його немайновим правам, є відкритим для необмеженого кола осіб - користувачів мережі Інтернет. В судовому засіданні в якості свідків були допитані [PERSON] та [PERSON], які підтвердили свою обізнаність про наявність в мережі Інтернет та зміст публікації відповідачів «[INFO]», та відео-сюжету аналогічного змісту на каналі «Еспресо» веб-порталу YouTube. Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови відповідачів у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості пояснень позивача щодо поширення відносно нього недостовірної інформації, яка стала відомою більше ніж одній особі, у суду немає. Отже, суд приходить до висновку, що недостовірна інформація негативного характеру про позивача була повідомлена відповідачами в електронній мережі Інтернет та у відеосюжеті більш ніж одній особі, що в розумінні Пленуму ВСУ є нічим іншим, ніж поширенням такої інформації. Щодо тверджень представника відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» про те, що додані до позову роздрукований на паперовому носії зміст веб-сторінки та копія відео-сюжету на цифровому носії не є належними і допустимими доказами, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 1 ст. 64 ЦПК України визначає, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Позивачем до матеріалів справи були долучені наявні в нього на той момент письмові докази. Текстова роздруківка змісту веб-сторінки містить відомості про зміст та авторство публікації про [PERSON], яка містить недостовірну інформацію негативного характеру. Зміст і авторство можуть бути визначені будь-якою пересічною особою, яка ознайомиться з роздруківкою веб-сторінки, доданою до позову. Чинне законодавство не містить вимоги та порядку нотаріального чи будь-якого іншого засвідчення роздрукованого на паперовому носії змісту веб-сторінки. Щодо відео-сюжету, наданого на цифровому носії, то його відтворення та перегляд так само не потребують спеціальної апаратури та спеціальних знань, його зміст може бути сприйнятим широким колом осіб. Відтворення відеозапису на компакт-диску, долученого позивачем у конверті в якості доказу, може бути здійснено за допомогою звичайного комп'ютера або ноутбука, обладнаного CD-ROM. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ», всупереч вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України, необґрунтовано стверджуючи про неналежність та недопустимість вищенаведених доказів, в той же час жодними чином їх не спростувала та не довела протилежного. В свою чергу, з висновку експертного дослідження інформації, що розташована в глобальній комп'ютерній мережі Інтернет № 8447 від 29.12.2015 року, складеного Незалежним інститутом судових експертиз вбачається, що сторінка в глобальній комп'ютерній мережі Інтернет за адресою: [NUMBER] містить повідомлення про помилку внаслідок видалення відеоматеріалу. Представник відповідача вважає вказаний висновок необґрунтованим посилаючись на відсутність у експерта документів, що підтверджують його кваліфікацію, оскільки в мережі Інтернет, зокрема, з сайту Реєстру атестованих судових експертів, наявна інформація про анулювання свідоцтва експерта [PERSON], який здійснював комп'ютерно-технічне дослідження негативної інформації про позивача, поширеної відповідачами в мережі Інтернет. Проте, з таким висновком погодитись не можна з огляду на наступне. Вимога про обов'язкове включення фахівця, який проводить судову експертизу, до Державного реєстру атестованих судових експертів, стосується випадків призначення судом експертизи у справі. Натомість, по справі суд не призначав судову експертизу в порядку, встановленому ст.ст. 143-144 ЦПК України. Частиною 1 ст. 143 ЦПК України визначено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 144 ЦПК України, експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави та строк для проведення експертизи; з яких питань потрібні висновки експертів, ім'я експерта або найменування експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; об'єкти, які мають бути досліджені; перелік матеріалів, що передаються для дослідження, а також попередження про відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 53 ЦПК України, експертом є особа, якій доручено провести дослідження матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини справи, і дати висновок з питань, які виникають під час розгляду справи і стосуються сфери її спеціальних знань. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. Статтею 10 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Судовому експерту забороняється використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. Проте, під час розгляду справи позивач скористався наданими йому процесуальними правами та надав суду висновок спеціаліста з питань, що потребують спеціальних знань, підготовлений фахівцем з питань дослідження комп'ютерної техніки і програмних продуктів. У відповідності до ч. 1 ст. 190 ЦПК України, під час дослідження доказів суд може скористатися усними консультаціями або письмовими роз'ясненнями (висновками) спеціалістів. Частиною 1 ст. 54 ЦПК України визначено, що спеціалістом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних засобів і може надавати консультації під час вчинення процесуальних дій з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок. Згідно ч. 4 ст. 190 ЦПК України, викладені письмово і підписані спеціалістом роз'яснення приєднуються до справи. Таким чином, висновок експертного дослідження інформації, що розташована в глобальній комп'ютерній мережі Інтернет № 8447 від 29.12.2015 року, складений фахівцем Незалежного інституту судових експертиз [PERSON], є висновком спеціаліста, підготовленим за адвокатським запитом представника позивача і долучений до справи в порядку ч. 4 ст. 190 ЦПК України, який не потребує наявності прізвища фахівця, який його готував, у Державному реєстрі атестованих судових експертів. Щодо компетентності фахівця [PERSON] та підтвердження наявності в нього необхідних спеціальних знань та досвіду, слід зазначити, що з листа № 101 від 23.02.2016 року вбачається, щосвідоцтво експерта № 70-11 дійсне до 30.03.2016 року, проте було анульоване у зв'язку зі звільненням з КНДІСЕ. При цьому анулювання свідоцтва № 70-11 через звільнення з КНДІСЕ ніяким чином не дає змоги вважати недійсним рішення експертно-кваліфікаційної комісії Київського НДІСЕ № 2(16) від 30.03.2011 року, яке дійсне до 30.03.2016 року і прийняте на предмет підтвердження своєї кваліфікації [PERSON] в галузі проведення інженерно-технічних експертиз за спеціальністю дослідження комп'ютерної техніки та програмних продуктів. Сам факт анулювання наведеного свідоцтва не свідчить взагалі про неможливість проведення експертом судових експертиз, а лише обумовлено забороною проведення експертом судових експертиз саме як експертом КНДІСЕ. З огляду на вищенаведене, посилання представника ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» на некомпетентність фахівця [PERSON] та складений ним висновок, а також недопустимість прийняття їх судом в якості доказів є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Представник відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» також як на підставу проведення експертом неналежної оцінки зазначила, що дослідження експертом даних з архіву та кеш-пам'яті Google виходило за межі поставлених перед ним запитань та не встановлює жодних обставин, які мають значення для справи. Однак, досліджуючи наявність спірного матеріалу на сайті espreso.tv та встановлюючи факт його відсутності, фахівець за тегом (критерієм пошуку) назви веб-сайту ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» здійснив пошук цього матеріалу в мережі. Знаходження матеріалу в архіві та кешах пошукових систем з посиланням на сайт espreso.tv, власником якого є ТОВ «ГОЛДБЕРРІ», також доводить факт розповсюдження останнім матеріалу, який містить недостовірну інформацію про позивача в мережі Інтернет. Зокрема, у висновках зазначено, що збережена Інтернет Архівом копія сторінки, яка була раніше розміщена за вищезазначеною адресою ([NUMBER]), доступна за адресою [NUMBER] містить такий самий текст матеріалу під назвою «[INFO]», що й наданий у якості зразка документ. Оцінивши висновок за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Зважаючи на викладене, висновок слід вважати належним та допустимим доказом у справі, та таким, що може бути прийнятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Заперечуючи проти вимог позивача, представник відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» наводячи приклади деяких висловів, стверджує про те, що одні з них є загальновідомим фактом, інші - оціночними судженнями, адже не містять фактичних даних й тому не потребують доведення достовірності, треті взагалі не можуть порушувати немайнові права позивача, адже в них немає жодних звинувачень у бік позивача. З урахуванням вищенаведеного, позивач за власною ініціативою звернувся до ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» для проведення лінгвістичного дослідження вказаної статті та відео-сюжету та надання відповідей на поставлені запитання. З висновку експертного дослідження №056/07 від 18.01.2016 року вбачається, що деякі вислови (наприклад «вовк в овечій шкурі», «справжній посіпака можновладців», «люстраційна мітла» тощо) дійсно використані у формі оціночних суджень, хоча в контексті речення, у якому вони використані мають негативний опис позивача. Згідно ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Водночас, більшість образливих і відверто зухвалих висловів зі статті та відео-сюжету, містять чітко сформульовані фактичні обставини про позивача (зокрема, щодо причетності до сепаратизму, підтримки силового сценарію розгону Євромайдану тощо) і є недостовірними, що підтверджується викладеними вище обставинами. Наводячи у запереченнях проти позову приклади «нешкідливих» висловів наприклад «Одна з компаній [PERSON] у Москві - ТОВ «Спецгазмонтажстрой» або «Свого племінника [PERSON] йому вдалося прилаштувати до політради…», представник відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» фактично маніпулює змістом статті. Так, представник ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» умисно наводить в якості прикладів уривки речень без прив'язки їх до змістового навантаження того чи іншого абзацу або речення. У той же час, загальновідомим є факт, що сьогодні Російська Федерація офіційно визнана державою-агресором по відношенню до України, як на національному, так і на міжнародному рівнях. Тому, будь-які зв'язки особи, а тим більше діяльності політика з нібито веденням бізнесу на території держави-агресора є навмисним підсиленням автором статті штучно створеного ним же негативного образу позивача. Аналогічно вказане стосується і посилань представника відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» на те, що деякі вислови не містять згадки про позивача. Всі ці висновки є результатом довільного та вибіркового тлумачення окремих фраз, а не системного сприйняття змісту статті та відео-сюжету в цілому, навіть на буденному рівні, де у кожному змістовому поштовху чітко простежується зв'язок з особою [PERSON] З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що інформація викладена статті та відеосюжеті не є оціночним судженням, оскільки викладені в них обставини можливо перевірити, тобто є фактичним твердженням. В судовому засіданні, судом було роз'яснено сторонам їх права та обов'язки передбаченні ЦПК України. Однак, представник відповідача не скористалась своїм правом заявити клопотання про призначення судової експертизи, а також не надала спростування висновкам, проведених на замовлення позивача, тим самим не довівши ті обставини на які вона послалась як на підставу своїх заперечень. Стосовно посилань представника відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ», що недостовірна інформація про позивача була поширена з іншого веб-сайту, який не має жодного відношення до товариства, то слід зазначити наступне. Так, представник відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» стверджує, що наразі в мережі Інтернет існують веб-сайти, які незаконно видають себе за інформаційний ресурс товариства. Зазначила, що надані позивачем у якості доказів роздруківки виконані не з сайту ТОВ «ГОЛДБЕРРІ», адже на них зовсім інший графічний логотип «espresso tv». Проте з такими доводами представника ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» суд не погоджується. Позивач в позовній заяві, в поясненнях та в будь-яких роздруківках чи інших доказах не посилався на сайт «espresso tv» (з двома «s»). Натомість, позивач зазначає, що недостовірна інформація про нього була поширена через веб-сайт espreso.tv, котрий як за даними ресурса WHOIS (станом на момент подання позову до суду, а пізніше ця інформація була видалена), так і за власними даними цього веб-сайту належить саме ТОВ «ГОЛДБЕРРІ». Крім того, у провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебувала справа № 760/27821/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «112-ТВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новини-ТВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛДБЕРРІ», [PERSON] про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.06.2015 року визнано недостовірною, зокрема, інформацію, поширену на веб-сайті espreso.tv (еспресо.тв) та зобов'язано ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» (код ЄДРПОУ 35920776) та головного редактора веб-сайту espreso.tv (еспресо.тв) спростувати інформацію, викладену на веб-сайті espreso.tv (еспресо.тв). Ухвалою ВССУ від 28.07.2015 року ТОВ «ГОЛДБЕРРІ»було відмовлено у відкритті касаційного провадження по вказаній справі. Рішення суду набрало законної сили. Зазначеними судовими рішеннями по справі № 760/27821/14-ц встановлені факти у відношенні ТОВ «ГОЛДБЕРРІ», які мають преюдиціальне значення для даної справи. Зокрема, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02.04.2015 року по справі № 760/27821/14-ц встановлено, що відповідно даних веб-сайту espreso.tv (еспресо.тв), розміщених у вільному доступі в розділі сайту «Контактна інформація»,особою, яка створює технологічну можливість та умови для поширення інформації на веб-сайті espreso.tv (еспресо.тв), є ТОВ «ГОЛДБЕРРІ». Відповідно відкритої інформації, розміщеної на сайті ЗАТ «Региональный Сетевой Информационный Центр» (RU-CENTER), Центр реєстрації доменів, власником доменного імені espreso.tv є ТОВ «ГОЛДБЕРРІ». У відповідності ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин, є встановленим та таким, що не потребує доказування, факт того, що власником веб-сайту espreso.tv, з якого була поширена недостовірна інформація про [PERSON], є саме ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» (код ЄДРПОУ 35920776). Стосовно заперечень представника відповідача ТОВ «ГОЛДБЕРРІ», що посилання позивача на презумпцію добропорядності є необґрунтованим внаслідок виключення зі статті 277 ЦПК частини 3, у якій йшлося саме про неї то вони також неприймаються судом до уваги, оскільки [PERSON] посилався на це на підставі абзацу 6 пункту 15 Постанови Пленуму ВСУ № 1, з тексту якого вказана презумпція не виключалася і який є узагальненням судової практики, тобто відтворенням правової позиції вищестоящих судів щодо розгляду тієї чи іншої категорії справ. Щодо інформації викладеної у статті відносно декларування [PERSON] майна (автотранспортних засобів), то слід зазначити, що майно позивача протягом 2012-2015 років було задекларовано належним чином, відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидії корупції». Право власності на автомобілі та інші засоби пересування підтверджується і в оприлюдненій декларації за 2012 рік. Ці факти підтверджені офіційними даними правозахисної організації «Transparency International», за адресою: [NUMBER]. Очевидно, що автомобілі, які згадуються у статті, були задекларовані позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи копями декларацій. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поширена недостовірна інформації порушує особисті немайнові права [PERSON] Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких: право на повагу до гідності та честі (ст. 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (ст. 299 ЦК України). Досліджуючи вказані поняття в контексті їх захисту від протиправних дій з боку інших осіб слід відзначити наступне. Під поняттям честі слід розуміти особисте немайнове благо, що є позитивною соціальною оцінкою особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності поведінки до загальноприйнятих уявлень про добро і зло та усвідомлення особою цієї оцінки. У свою чергу, діловою репутацією є усталена оцінка фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні та негативні суспільно значимі діяння у певній сфері, що відома оточуючим. Оприлюднена відповідачами інформація не відповідає дійсності, внаслідок чого створює у широкого кола людей (кому вказана інформація стала відомою) викривлене уявлення про діяльність [PERSON], безпідставні звинувачення у тому, що він фінансував так званих «тітушок», співпрацює з ПАТ «Газпром» та приховує від декларування майно та грошові кошти грубо спотворюють відомості про честь, гідність та ділову репутацію позивача. Особливу увагу заслуговує і той факт, що стаття була розміщена ввечері [INFO] року, тобто у останній день, коли Законом України «Про місцеві вибори» дозволяється проведення передвиборної агітації. Позивач фактично був позбавлений можливості опублікувати власне спростування недостовірної інформації - така публікація могла б бути розцінена, як передвиборна агітація. Слід зазначити, що відповідачами при поширенні недостовірної інформації стосовно позивача [PERSON], а саме про фінансування ним «тітушок» через ПАТ «Реал-Банк»; про спільну діяльність з [PERSON]; про переховування [PERSON] на території гольф-клубу, який належить позивачу; про наявність підприємства позивача та їх офісів на території Російської Федерації та зв'язок бізнеса позивача з ПАТ «Газпром»; про партнерство з [PERSON] та [PERSON]; щодо близьких зв'язків з [PERSON] та щодо декларування майна, не було наведено жодних належних та допустимих доказів. Так, у статті повністю вказано прізвище, ім'я та посади, які обіймав позивач. У зв'язку з можливістю повної ідентифікації позивача як особи, про яку йдеться у статті, можна дійти однозначного висновку, що автор статті опублікувала інформацію, яка, на її думку, стосується саме позивача по даній справі, а не будь-якої іншої особи. В силу положення ч. 4 ст. 277 ЦК України обов'язок спростування недостовірної інформації покладено на особу, яка її поширила. Згідно з абз. 6 п. 15 Постанови Пленуму ВСУ негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Крім того, відповідно до ст. 47 Закону України «Про інформацію» особи, винні у поширенні відомостей, що не відповідають дійсності, принижують ділову репутацію інших осіб, несуть, зокрема, цивільно-правову відповідальність у порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позові. З тексту статті вбачається, що її автором є [PERSON] Крім цього, за інформацією отриманою на сайті http://www.whois.com щодо власників доменних імен (веб-сайтів) встановлено, що власником веб-сайту http://www.espreso.tv/ є ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» (код ЄДРПОУ 35920776). Отже, належними відповідачами у справі є ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» та [PERSON] Згідно ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Вирішуючи питання про вибір способу захисту особистого немайнового права необхідно керуватись роз'ясненнями, викладеними у п. 3 Постанови Пленуму ВСУ, в яких, серед іншого зазначено наступне. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом з тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Про вибір способу захисту порушеного права також зазначається у п. 25 Постанови Пленуму ВСУ. Зокрема, спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація, а її наслідком має бути досягнення максимальної ефективності, за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову інформацію позивача, опубліковану і поширену [PERSON] та власником веб-сайту http://www.espreso.tv/ ТОВ «ГОЛДБЕРРІ» у статті «[INFO]», яка [INFO] року була розміщена за адресою: [NUMBER], та у відеосюжеті під назвою: «[INFO]», що розміщений на інтернет-сторінці за електронною адресою: [NUMBER], а також її спростування. Що стосується вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди в сумі 500000,00 грн., то слід зазначити наступне. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної позовної вимоги, оскільки позивач не надав суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме стягненню підлягає сума судового збору 1378,00 грн. з кожного.

Outcome: partial