Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 грудня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ "ОТП Банк», який змінив назву на ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №ML-402/005/2007, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 9 786,00 дол. США. на споживчі цілі до 05.12.2017 року зі сплатою за користування кредитом фіксованої процентної ставки у розмірі 13,99 % на рік. 18.03.2011 року між ПАТ "ОТП Банк» та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю та Договір відступлення права вимоги, згідно з яким усі права вимоги перейшли до ТОВ "ОТП Факторинг Україна". Посилаючись на те, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення кредиту у нього утворилась кредитна заборгованість у розмірі 7930,97 дол. США , що еквівалентно 102 725,09 грн. Крім того, сума пені складає 393057,31 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Відповідачка до суду на розгляд справи не з'явилася, але в матеріалах справи містяться дані про те, що вона повідомлена в установленому законом порядку про час та місце судового розгляду. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідачів вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно із ч. 10 цієї самої статті друкований орган, у якому розміщується оголошення про виклик відповідача протягом наступного року, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідачка про час і місце розгляду справи була повідомлена через оголошення у газеті "Рідне Прибужжя" №9 від 26 лютого 2015 року. Таким чином суд забезпечив право доступу до суду відповідачки. Із матеріалів справи вбачається, що 05.12.2007 року між [PERSON] та ЗАТ "ОТП Банк» був укладений кредитний договір №ML-402/005/2007, відповідно до якого банк надав позичальнику 9 786 дол. США на споживчі цілі зі сплатою 13,99 відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 05.12.2017 року. ( а. с.4-9). Відповідачка свої зобов'язання перед банком не виконала, у зв'язку з чим станом на 30.10.2014 року в неї утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 7930,97 дол.США, що еквівалентно курсу НБУ - 102 725,09 грн.та заборгованість по пені - 393057,31 грн. ( а. с.11 ). Відповідно до договору-купівлі продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року укладеного між ПАТ "ОТП Банк» та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" права вимоги перейшли до ТОВ "ОТП Факторинг Україна". (а.с.15-21) Таким чином, відповідач порушив договірні зобов'язання. Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Необхідно відзначити, що зі сторони відповідача будь-яких заперечень з приводу позовних вимоги не надходило, а тому суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому, порушене право позивача на повернення суми наданого кредиту, отримання пені підлягає судовому захисту шляхом задоволення його позову та стягнення з відповідача на його користь судових витрат, понесених ним при зверненні до суду, що складаються з судового збору в сумі 3654 гривень. На підставі ст. ст. 1049 ЦК України, умов кредитного договору,

Outcome: approved