Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Представник позивача ПрАТ "СК "Інгосстрах" Лисенко Ю.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування суму 6961,16 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "Автокредит плюс" 03.08.2015 уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту № HAH0CPS-15736CA терміном дії з 04.08.2015 по 03.08.2016, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем CHERY Amulet р.н. [NUMBER] . 18.04.2016 приблизно о 10 год. 20 хв. у м. Харкові на вул. Благовіщенській, 15, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля CHERY Amulet р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля OPEL Omega р.н. [NUMBER] - [PERSON] , тобто відповідача. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.05.2016 у справі № 642/2568/16-п винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача. У відповідності до Звіту від 20.04.2016 № 113807/2016 розмір заподіяної шкоди автомобілю Страхувальника складає 7599,52 грн. без ПДВ. Сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами Договору на підставі Страхового акту від 25.05.2016 № Э.ENSTRAX/3-10318528 складає 6961,16 грн. без ПДВ. Зазначене страхове відшкодування виплачено Страхувальнику в повному обсязі. Таким чином, на думку представника позивача, позивачу заподіяно шкоду в розмірі 6961,16 грн. Цивільно-правова відповідальність винної особи [PERSON] на момент події була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», поліс АЕ/6779009. Позивач надіслав на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» Претензію від 08.06.2018 № 08-06/02-06, щодо відшкодування шкоди в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування». Листом від 02.07.2018 ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовило у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.12.2018 суд відмовив у задоволенні позову ПрАТ "СК "Інгосстрах" до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки позивачем пропущено строк подання заяви до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про страхове відшкодування. Позивач вважає свої права, передбачені ст. 27 Закону України «Про страхування» ст. 993 Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», порушеними, а тому просить позов задовольнити. У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи документів. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що вимоги позову не визнає та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що дійсно був учасником ДТП, яка сталася 18.04.2016 приблизно о 10 год. 20 хв. на вул. Благовіщенській, 15 у м. Харкові. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.05.2016 його дійсно визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Його цивільно-правову відповідальність на момент ДТП було застраховано у ТДВ СК «Альфа-Гарант» (поліс АЕ/67776009, чинний на момент події). Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.12.2018 суд відмовив у задоволенні позову ПрАТ "СК "Інгосстрах" до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки позивачем пропущено строк подання заяви до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про страхове відшкодування. Додав, що розмір завданої ним шкоди внаслідок ДТП автомобілю [PERSON] . CHERY Amulet р.н. [NUMBER] не перевищує діючий на той момент ліміт відповідальності по майну за полісом обов`язкового страхування ТДВ СК «Альфа-Гарант», передбачений законодавством строк звернення позивача до його страховика було пропущено, відповідальність з відшкодування завданих позивачу проведенням страхової виплати несе не він, а його страховик ТДВ СК «Альфа-Гарант», а тому вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що ПрАТ "СК "Інгосстрах" та ТОВ "Автокредит плюс" 03.08.2015 уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту № HAH0CPS-15736CA терміном дії з 04.08.2015 по 03.08.2016, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем CHERY Amulet р.н. [NUMBER] (а.с. 8-зворотній бік, а.с.9). 18.04.2016 приблизно о 10 год. 20 хв. у м. Харкові на вул. Благовіщенській, 15, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля CHERY Amulet р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля OPEL Omega р.н. [NUMBER] - [PERSON] , тобто відповідача. 19.04.2016 [PERSON] звернувся до свого страховика про виплату страхового відшкодування (а.с.8). Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.05.2016 у справі № 642/2568/16-п винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача (а.с.11). У відповідності до Звіту від 20.04.2016 № 113807/2016 розмір заподіяної шкоди автомобілю Страхувальника складає 7599,52 грн. без ПДВ (а.с. 12-14). Сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами Договору на підставі Страхового акту від 25.05.2016 № Э.ENSTRAX/3-10318528 складає 6961,16 грн. без ПДВ (а.с.22-23). Зазначене страхове відшкодування позивачем ПрАТ "СК "Інгосстрах" виплачено Страхувальнику в повному обсязі (а.с.24). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», поліс АЕ/6779009 (а.с. 48). З боку позивача на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» направлено Претензію від 08.06.2018 № 08-06/02-06, щодо відшкодування шкоди в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування» (а.с. Листом від 02.07.2018 ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовило у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.12.2018 суд відмовив у задоволенні позову ПрАТ "СК "Інгосстрах" до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки позивачем пропущено строк подання заяви до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про страхове відшкодування. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Як вбачається з оглядового листа Вищого господарського суду України від 14.01.2014 № 01-06/15/2014, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов`язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічне положення закріплено в ст. 993 ЦК України. Таким чином, після виплати страхового відшкодування Страхувальнику, до Страховика (позивача) перейшло право вимоги до відповідальної особи. З приписів зазначених норм не вбачається, що позивач мав обов`язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання виплаченого страхового відшкодування; натомість ними передбачено перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на викладене позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов`язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду (Постанова Вищого господарського суду України від 14.11.2012 № 5028/17/22/2012). Таким чином, у відповідача [PERSON] виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування в розмірі 6961,16 грн. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд критично ставиться до посилання [PERSON] на відсутність у нього відповідальності з відшкодування завданих позивачу проведенням страхової виплати витрат. З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 6961,16 грн., яка є виплаченою позивачем потерпілій особі і страховим відшкодуванням. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved