Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ «Спартак-Рода-С» про зобов`язання внести записи до трудової книжки В позовній заяві посилалась на те, що 27 грудня 2019 року вона була прийнята на посаду менеджера з постачання ТОВ «Спортивний Клуб «Спартак». 24 липня 2020 року, згідно наказу ТОВ «Спортивний Клуб «Спартак» № 12/20 їй була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 липня 2020 року по [INFO] . Товариство з обмеженою відповідальністю «Спортивний Клуб «Спартак» змінило свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Спартак-Рода-С», а також змінилася юридична адреса, склад засновників та керівників цього підприємства. У 20-х числах червня 2021 року їй зателефонували з роботи, повідомили що вона звільнена, та запропонували забрати трудову книжку. Оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, 23 червня 2021 року її чоловік [PERSON] особисто отримав оригінал її трудової книжки [NUMBER] у роботодавця. 23 червня 2021 року, ознайомившись із записами у своїй трудовій книжці, вона дізналася, що відповідно до наказу № 04-к від 16 березня 2021 року звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, про що у трудовій книжці [NUMBER] у розділ «Відомості про роботу» внесений запис за № 20. Однак, оскільки вона до теперішнього часу перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, не звільнялася з займаної посади, ніколи не складала та не подавала роботодавцю заяви з проханням звільнити її з роботи за власним бажанням, вважає що її трудові права грубо порушені роботодавцем та підлягають відновленню. Усні перемовини з представником відповідача до позитивного результату не привели. Згодом їй було письмово повідомлено, що станом на 14 липня 2021 року [PERSON] не звільнялася з посади менеджера з постачання ТОВ «Спартак-Рода-С» за власним бажанням та продовжує перебувати у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по [INFO] . Відповідачем на адвокатський запит не надано наказ № 04-к від 16 березня 2021 року про звільнення [PERSON] за власним бажанням; заяви [PERSON] про звільнення з посади за власним бажанням; доказів вручення [PERSON] трудової книжки після звільнення; не повідомлено про проведення з [PERSON] розрахунку при звільненні та не надано доказів проведення такого розрахунку. 26 липня 2021 року відповідачу був направлений повторний адвокатський запит з проханням, з урахуванням попередньої відповіді, привести записи у трудовій книжці [PERSON] відповідно до норм чинного законодавства України та самостійно виправити запис під номером 20 згідно приписів «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29 липня 1993 року, затвердженої спільним наказом Мінпраці, Мін`юсту і Мінсоцзахисту населення. Але відповіді до теперішнього часу відповідач не надав, трудові права працівника не поновив. Тому позивач просила суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Спартак-Рода-С» внести зміни до трудової книжки [NUMBER] [PERSON] , про недійсність запису за № 20 від 16 березня 2021 року про звільнення за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу № 04-к. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Спартак-Рода-С» внести запис до трудової книжки [NUMBER] [PERSON] про зміну назви товариства (перейменування) та підстави такої зміни (наказ, розпорядження). Також просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спартак-Рода-С» на користь [PERSON] понесені по справі та документально підтверджені судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. З заявами про розгляд справи з повідомленням сторін сторони до суду не звертались. Відзиву на позов відповідач не надав. Інших клопотань або заяв по суті справи сторони суду не подавали. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі наказу (розпорядження) №СК/К-00015 від 26 грудня 2019 року, виданого ТОВ «Спортивний клуб «Спартак», [PERSON] 27 грудня 2019 року прийнята на посаду менеджера з постачання Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Спартак» (а.с.10). На підставі наказу ТОВ «СК «Спартак» від 24 липня 2020 року [PERSON] з 24 липня 2020 року по [INFO] року надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. 11). Також судом встановлено, що назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Спартак» (код ЄДРПОУ 35010599) було змінено на Товариства з обмеженою відповідальністю «Спартак-Рода-С» (код ЄДРПОУ 35010599) (а.с. 13 - 14). До трудової книжки [PERSON] 16 березня 2021 року внесено запис №20 про її звільнення за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України на підставі наказу №04-к від 16 березня 2021 року (а.с. 6-8). Вказаний запис до трудової книжки [PERSON] внесено невірно, оскільки з відповідачем її трудові відносини не розривалися, заяви про звільнення за власним бажанням вона не писала, з роботи відповідачем звільнена не була. Той факт, що запис внесений невірно, підтверджується листом ТОВ «Спартак-Родос-С» від 14 липня 2021 року за вихідним номером 01, наданим на адвокатський запит адвоката Тимохіної Л.С., з якого вбачається, що у відповідності до наказу №12/20 від 24 липня 2020 року [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 липня 2020 року по [INFO] … Станом на 14 липня 2021 року [PERSON] не звільнялася з посади менеджера з постачання ТОВ «Спартак-Рода-С» за власним бажанням та продовжує перебувати у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по [INFO] (а.с.16). Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) в редакції, чинній на час внесення оскаржуваного запису про звільнення позивача, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі в тексті рішення - Інструкція). Відповідно до пункту 1.1. Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Відповідно до пунктів 2.3. та 2.4. Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Проте, оскільки судом встановлено, що позивач з роботи не звільнялася, запис №20 в її трудовій книжці серії [NUMBER] не відповідає змісту наказу та правовідносинам, що склалися між сторонами. Оскільки позивач з роботи не звільнена, запис про її звільнення порушує її трудове право, яке підлягає захисту. Тому трудову книжку позивача необхідно привести у відповідність до дійсних обставин справи. Порядок внесення виправлень до трудової книжки також передбачений Інструкцією. Так, згідно пункту 2.6. Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Згідно пункту 2.8. Інструкції якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Згідно пункту 2.10. Інструкції у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний". Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним" звільнений ... і зазначається нове формулювання. Таким чином чинним законодавством чітко передбачений порядок внесення відповідних змін до трудової книжки працівника в разі внесення до цього неправильного запису. Тому позовні вимоги про внесення змін до трудової крижки позивача шляхом внесення запису про недійсність запису про звільнення в повній мірі є обґрунтованими. Відповідно до п. 2.15. Інструкції якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа перейменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер. Відомості щодо зміни назви роботодавця до трудової книжки позивача також не внесені. Тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача внести відомості про зміну назви товариства також підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження правильності внесення запису про звільнення позивача з роботи та не повідомив про відновлення її права. Тому, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку про необхідність позов задовольнити, зобов`язати відповідача внести відомості про недійсність запису №20 від 16 березня 2021 року про звільнення позивача за власним бажанням та про зміну назви товариства. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Документально підтверджені судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 грн. Оскільки судом позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908 грн. на відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved