Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що 08.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконує зобовязання та заборгованість за договором не погашає. Станом на 31.05.2018 року відповідач має заборгованість за кредитом на суму 14621,70 грн., яка складається з наступного: 2803,89 грн. - заборгованість за кредитом; 10645,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 672,46 грн. штраф (процентна складова). У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав заяву, в якій прохає суд розгляд справи провести за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про визнання позовних вимог, справу просить слухати без його участі. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 08.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", а також "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідачем станом на 31.05.2018 року було порушено умови кредитного договору, внаслідок чого він має заборгованість. На підтвердження правомірності заявлених позовних вимог, позивач надав розрахунок заборгованості за кредитом, згідно якого станом на 31.05.2018 року відповідач має заборгованість за кредитом на суму 14621,70 грн., яка складається з наступного: 2803,89 грн. - заборгованість за кредитом; 10645,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 672,46 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно дост. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобовязання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання. У зв"язку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором в нього утворилася заборгованість перед банком, яка складає 14621,70 грн. та, відповідно, повинна бути стягнута з відповідача. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь судового збору.

Outcome: approved