Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, ВПВР управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (третя особа [PERSON]), в якому просить зняти арешти з предмета іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником всіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ «ОТП Банк». 29.04.2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079,1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н та договір про відступлення прав б/н, згідно яких ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором CM -SME-502/008/2008 від 27.02.2008 року та договором іпотеки № PM-SME502/008/2008 від 27.02.2008 року право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності вказаного договору. Таким чином, до нового кредитора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за вищевказаним кредитним договором перейшли всі права первісного кредитора ПАТ «ОТП Банк» в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У 2015 році ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало відомо про наявність арештів третіх осіб на предмет іпотеки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить на праві власності Боржнику [PERSON] Вказані арешти накладено Постановою № ВП 39675816 від 09.09.2013р. державним виконавцем ВДВС Іллічівського МУЮ; Постановою № 40002070 від 01.10.2013р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області; Постановою № 40002070 від 01.10.2013р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області; Постановою № ВП 45243245 від 30.10.2014р. державним виконавцем ВДВС Іллічівського МУЮ . Посилаючись на те, що накладення арешту на квартиру, яка належить на праві власності Боржнику [PERSON] і знаходиться в іпотеці порушує права позивача, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило суд зняти накладені третіми особами арешти, заборони відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити спір на розсуд суду. Представник відповідача ВПВР управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2008 року між боржником [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. 1 Статуту, було укладено кредитний договір CM -SME-502/008/2008 та договір іпотеки № PM-SME502/008/2008. Відповідно до умов кредитного договору, з метою забезпечення виконання боргових зобовязань, [PERSON] передав в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира є власністю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] 27.02.2008 року за реєстровим № 700 (бланк серії ВКЕ № 758589-758590) та зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів 27.02.2008 року за № 2719957. 29.04.2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079,1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н та договір про відступлення прав б/н, згідно яких ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором CM -SME-502/008/2008 від 27.02.2008 року та договором іпотеки № PM-SME502/008/2008 від 27.02.2008 року право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності вказаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Отже, до нового кредитора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за вищевказаним кредитним договором перейшли всі права первісного кредитора ПАТ «ОТП Банк» в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Дослідивши витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судом встановлено, що арешти та заборони відчуження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], були накладені: 1.Постановою № ВП 39675816 від 09.09.2013р. державним виконавцем ВДВС Іллічівського МУЮ, номер запису про обтяження 4633601 від 16.09.2013 року. 2.Постановою № 40002070 від 01.10.2013р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області, номер запису про обтяження 2878824 від 15.10.2013 року. 3.Постановою № 40002070 від 01.10.2013р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області, номер запису про обтяження 2751050 від 07.10.2013 року. 4.Постановою № ВП 45243245 від 30.10.2014р. державним виконавцем ВДВС Іллічівського МУЮ, номер запису про обтяження 7631613 від 10.11.2014 року. Суд приймає до уваги твердження ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що зазначені арешти та заборони відчуження майна перешкоджають позивачу реалізувати своє право повернення кредитних коштів та погашення боргу. Особливості звернення стягнення на заставлено майно передбачені у ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження». Так, ч.3 ст.54 вказаного Закону передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 2, 4, 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" іпотека є обтяженням (заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном), яке виникає на підставі договорів, укладених в порядку, встановленому законом, та підлягає державній реєстрації. При цьому пріоритет обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно (ст. 1 Закону України "Про іпотеку"). Враховуючи, що позивач зареєстрував обтяження на спірне майно в Державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, у нього виник пріоритет на це майно стосовно інших осіб. Боржником була написана заява про добровільну реалізацію іпотечного майна, оскільки на таке майно знайшовся покупець, проте ТОВ «Факторинг Україна» об'єктивно не має можливості реалізувати своє право на задоволення вимог шляхом продажу переданого йому заставного майна, у зв'язку з наявними арештами, накладеними на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до\~ч.1,2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно до ст.ст. 387,391 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно та вимагати усунення перешкод в його користуванні. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За загальним правилом, визначеним у ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до норм чинного законодавства, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок переданого заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника шляхом звернення стягнення на предмет обтяження (предмет іпотеки). За таких обставин, зважаючи на переважне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог на момент його виникнення, а також на заборгованість боржника перед іпотекодержателем, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звільнення іпотечного майна з-під арешту є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved