Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з неї 7436,69 грн. заборгованості за кредитною лінією. Одночасно позивач проситьстягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 грудня 2012 року між Публічним Акціонерним Товариством "Дельта Банк" ( надалі позивач ) та резидентом України [PERSON] (надалі відповідач) було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 011-17007-041212. Проте відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 10.01.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 7436,69 грн. ( сім тисяч чотириста тридцять шість гривень шістдесят дев'ять копійок) В судове засідання представник позивача не з'явився, проте в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про розгляд справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову або ж доказів добровільної сплати заборгованості, тому суд, дослідивши докази належного її повідомлення про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за її відсутності та постановлення заочного рішення у справі. Судом встановлено, що 04.12.2012 року [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-17007-041212. Згідно умов кредитної угоди, Позивач (за Договором - Банк) відкрив Відповідачеві (за Договором - Держатель) картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, зі встановленим лімітом Кредитної лінії у розмірі 13 000 грн. Відповідно до п. 2.5 Договору, відповідач до підписання Пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте в порушення зазначених норм закону та умов Договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 10.01.2014 року виникла прострочена заборгованість. Відповідач була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ПАТ "Дельта Банк". Однак заборгованість нею погашена не була та станом на 10.01.2014 року складає 7436,69 грн., яка складається з: тіло кредиту: 3988,33 грн.; прострочене тіло кредиту: 892,91 грн.; заборгованість за відсотками - 634,43 грн.; заборгованість за комісіями -1921,02 грн. Невиконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором порушує права Позивача. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Одночасно суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved