Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом, у якому просить стягну з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №4951131824 від 25.04.2016 року у розмірі 25405,37 грн., з яких 7652,94 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1,46 грн. - сума заборгованості за відсотками, 11980,97 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами /платою за управління кредитом/, 5770,00 - сума заборгованості за пенею, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. 09.04.2020 року суддею Залізничного районного суду м. Львова відкрито спрощене провадження із повідомленням строрін по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості та запропоновано відповідачеві протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень, а також повідомлено сторони про час та місце розгляду справи. 12.05.2020 року представником відповідача - адвокатом Гук О.О. подано відзив на позовну заяву, який полягає у запереченні стороною відповідача викладених у позові обставив та вимог позивача. Крім того, до відзиву на позов представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності, оскільки останні вважають, що позивач звернувся до суду із порушенням таких, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити. 19.05.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив а також заяву про заперечення заяви щодо застосування строків позовної давності, якими сторона позивача заперечує повністю доводи викладені у відзиві а також у заяві, вважають такі безпідставними, у зв`язку із чим просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити повністю. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до Прикінцевих положень ЦПК України та визначено, що на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), продовжено строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 3602, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», що набрав законної сили 17.07.2020 року, внесено зміни до ЦПК України та передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункт до 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Сторони у встановлений строк заяв по суті справи та клопотань про продовження процесуальних строків суду не подали. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача, який до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання повісткою, яка направлялася рекомендованим листом, хоча відзив на позовну заяву подав, за наявними у справі доказами, яких достатньо для ухвалення рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 25 квітня 2016 року [PERSON] подав до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву № 4951131824 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір. 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає /відступає/ ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками. Згідно із п.1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі /відступлення/ Портфеля Заборгованості за цим договором, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТзОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вищевказаного договору відступлення прав вимоги № 0180730 від 30.07.2018 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] умов кредитного договору № 4951131824 від 25.04.2016 р. не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів, встановлених таким договором. Суд критично ставиться до тверджень сторони відповідача, викладених у поданому відзиві, з яких встановлено, що відповідач не заперечує існування у сторін кредитних відносин, однак вважає, що платіжне доручення № І80700123 від 25.04.2016 року на суму 10000 грн. не може слугувати підтвердженням отримання відповідачем кредитних коштів, оскільки зазначені суми різняться на 1540 грн. З заперечень на відзив встановлено, що позивачем було здійснено оплату страхового платежу за договором страхування № 4951131824-С від 25.04.2016 року на суму 1140 грн., а також знято 400,00 грн. початкового проценту 4,00 % від суми кредиту. Від так, доводи наведені у відзиву, судом не беруться до уваги, оскільки чітко встановлено, що відповідач отримав кредит, користувався таким, спочатку виконував однак свідомо перестав виконувати вимоги такого. Що стосується вимог представника відповідача, щодо застосування строків давності, суд вважає такі безпідставними, та такими, що не підлягають застосуванню, виходячи з наступного. Кредитний договір №4951131824 між ТОВ"ФК"ЦФР" та [PERSON] було укладено 25.04.2016 строком на 12 місяців, з кінцевим терміном повернення в разі сумлінного виконання позичальником своїх зобов`язань до 25.04.2017 року. 30.07.2018 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено Договір відступлення прав вимоги № 20180730 у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "ЦФР" і Боржниками (Портфель Заборгованості) (копія витягу з Договору відступлення права вимоги міститься в матеріалах справи). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов. Таким чином,

Outcome: approved