Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 29.08.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», який змінив свою назву на ПАТ «ОТП Банк», у відповідності до ст. 1 нової редакції Статуту АТ «ОТП Банк», зареєстрованої Національним банком України 18.06.2009 р., реєстраційний №273 та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-0AD/270/2007. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між банком та [PERSON] 30.08.2007 р. було укладено договір іпотеки №PCL-0AD/355/2007, відповідно до якого предметом іпотеки виступає квартира №12, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Жовтневої революції, буд. 35. 07.09.2012 р. між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким Банк відступив Факторингу право вимоги за кредитним договором №ML-0AD/270/2007, укладеним з [PERSON], а також відступлено право вимоги за договором іпотеки №PCL-0AD/355/2007. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44310265 від 27.05.2005 р. Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS]. Постанова державного виконавця чітко порушує права ТОВ "ОТП Факторинг Україна". На підставі вищевикладеного просив суд позовні вимоги задовольнити та звільнити з-під арешту майно, який накладено постановою № 44310265 від 27.05.2005 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, що належить на праві власності [PERSON], а саме двокімнатну квартиру загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду зазначеної цивільної справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду зазначеної цивільної справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №ML-0AD/270/2007 від 29.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 42000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] укладено договір іпотеки №PCL-0AD/355/2007 від 30.08.2007 року , згідно якого передано в іпотеку нерухоме майно, а саме 2 км. квартира загальною площею 41,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між Банком та [PERSON] 30.08.2007 року укладено договір іпотеки № PCL- 0AD/355/2007, відповідно до якого предметом іпотеки виступає квартира [ADDRESS]. 07.09.2012 року між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЛТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким банк відступив факторингу право вимоги за кредитним договором № ML-0AD/270/2007, укладеним з [PERSON], а також відступлено право вимоги за договором іпотеки №PCL-0AD/355/2007. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договром 26.09.2013 р. Суворовським районним судом м. Херсона ухвалено заочне рішення по справі №668/11312/13-ц, яким стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 550728,08 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3441,00 грн. 25.03.2015 р. до ВДВС Суворовського районного управління юстиції на примусове виконання були пред'явлені виконавчі листи по цивільній справі №668/11312/13-ц повторно. ВДВС Суворовського районного управління юстиції вищевказані виконавчі листи були передані на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області. Як вбачається з матеріалів справи, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON], було винесено постанови про прийняття до виконавчого провадження №44310222 від 25.03.2015 р. вищевказаних виконавчих листів. В рамках виконавчого провадження №44310265 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 27.05.2015 р. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 38176681 від 27.05.2015 р. вбачається, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44310265 від 27.05.2015 р. Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] Згідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, ст.1 та 3 ЗУ "Про виконавче провадження" іпотекодавець має право одержати задоволення за рахунок іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Кошти, отримані від реалізації іпотечного майна, використовуються насамперед, для задоволення зобов'язань боржника перед іпотекодержателем, і лише залишок коштів - для задоволення вимог інших стягувачів - ч.6 ст 54 ЗУ "про виконавче провадження". Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права в частості на це майно і про зняття з нього арешту. З огляду на наведене судом встановлено, що на момент накладення арешту на все нерухоме майно [PERSON], 27.05.2015 року, заставодержателем іпотечного майна, а саме квартири [ADDRESS] є саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у зв'язку з чим, накладанням арешту порушуються саме права позивача, як заставодержателя, унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач на законних підставах, які не суперечать законодавству України як заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави, однак не в змозі реалізувати свої права заставодержателя по незалежним від нього обставинам, в наслідок чого суд вважає можливим зняти накладений на вказане майно арешт за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44310265 від 27.05.2015 р. винесеною Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved