Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON]про стягнення заборгованості за договором кредиту. Посилається на те, що відповідно до договору №11149395000 від 27.04.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 26500,00 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,99% річних за час фактичного користування кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2020 року. Також в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27.04.2007року між АКІБ "Укрсиббанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, в забезпечення виконання умов договору [PERSON] Станом на 01.12.2014 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 15\~317,31 швейцарських франків, 30,15 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості. В судовому засіданні представник Банку заявлені позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що відповідачі не належним чином виконують умови кредитного та договору поруки в частині своєчасної сплати кредитних платежів, в звязку з чим виникла заборгованість та право банку на звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на ті обставини, що через економічну кризу в нього змінилося матеріальне становище, він частково оплачував кредитні платежі, однак через різке зростання курсу франка по відношенні до гривні не мав можливості своєчасно сплачувати кредит. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. 27 квітня 2007 року між [PERSON] та АКІБ "Укрсиббанк" правонаступником якого є\~ ПАТ "Укрсиббанк" укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №11149395000, згідно якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 26500,00 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,99% річних за час фактичного користування кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2020року. Відповідно до Кредитного договору надання кредиту здійснюється у термін до 25.04.2020 року, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобовязання згідно з Договором у повному обсязі. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується долученими представником Банку документами. Відповідно до п.7.1 Кредитного договору встановлено, що у випадку порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредитом та/або банк має право вимагати від позичальника\~ достроково сплатити банку пеню. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між АКІБ "Укрсиббанк" правонаступником якого є ПАТ "Укрсиббанк" відповідачем [PERSON]\~ 27.04.2007 року було укладено договір поруки, згідно з яким [PERSON] (поручитель) поручився перед Банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань по Кредитному договору. В силу ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.4 вищевказаного договору поруки передбачено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Згідно з пунктом 1.3 договору поруки Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених у вищевказаному кредитному договорі. У відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором №11149395000 від 27.04.2007року, не сплачує в передбачених договором розмірах і порядку кредит та відсотки за його користування. Позивачем направлялись відповідачам письмові повідомлення досудових вимог про погашення заборгованості за кредитним договором, які залишилися без належного реагування та задоволення. Відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору, станом на 25.08.2015 року (день подання заяви про уточнення позовних вимог) заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, згідно розрахунку позивача становить 15317,31 швейцарських франків, з яких: 14187,24 швейцарських франків - кредитна заборгованість; 1130,07 швейцарських франків заборгованість по процентам. Сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит становить 30,15 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч.2 ст.192 ЦК іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом від 19 лютого І 993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі -Декрет № 15-93), Правилами використання готівкової іноземної валюти па території України (затверджено постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 30 травня 2007 р. № 200; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2007 р. за № 656/13923), Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України (затверджено постановою Правління НБУ від 29 грудня 2000 р. № 520; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2001 р. за № 152/5343) та іншими документами. Згідно зі ст. 524 ЦК зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України -гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно з ч.3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків па території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до абз. 3 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 192 ЦК, ч. З ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93). У роз'ясненнях, наданих у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Враховуючи вищенаведене та правові позиції Верховного Суду України і Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд приходить до висновку, що чинному законодавству України не суперечить стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто доказів сплати боргу, а тому позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про солідарне стягнення заборгованості підлягають до задоволення як такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, підтвердженні матеріалами справи, не спростовані належними та допустимими доказами відповідачами, а також доведеністю солідарної відповідальності [PERSON] за невиконання позичальником умов кредитного договору. Згідно ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодовуються за рахунок відповідачів солідарно.

Outcome: approved