Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трістар Авто Еліт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління у справах захисту прав споживачів у Рівненській області про захист прав споживача, розірвання правочину, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 01 липня 2014 року між нею та відповідачем був укладений письмовий Договір купівлі-продажу № 00000000046. Вона виконала всі покладені на неї Договором зобов"язання в частині оплати Товару, шляхом внесення 30 % ціни Товару, а саме 349 602,48 грн. Проте, ТзОВ "Трістар Авто Еліт" в односторонньому порядку відмовляється виконати свої зобов"язання згідно Договору, щодо поставки автомобіля. Вказує, що неодноразово зверталася до Відповідача з проханням повернути кошти або поставити автомобіль, проте це не дало ніякого результату. Відповідач свою відмову мотивує тим, що поставити замовлений автомобіль не має можливості у зв'язку з тим, що ТзОВ «Віннер Імпортс Україна» було розірвано з ними дилерський договір, а повернути кошти їй не можуть у зв'язку з неплатоспроможністю фінансового партнера АТ «Єврогазбанк". Вважає, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» має право, як споживач розірвати спірний договір. Крім того, Відповідач у зв'язку з порушенням зобов'язання має відшкодувати їй завдані збитки в розмірі 349 602,48 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові, просила їх задаволити. Представник відповідача ТзОВ «Трістар Авто Еліт» будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання для розгляду справи по сутті не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління у справах захисту прав споживачів у Рівненській області подано до суду заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Судом приймається до уваги, що за положенням ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, що беруть участь у справі, зобов'язанні добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за таких підстав. Судом встановлено, що 01 липня 2014 року між [PERSON], та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Трістар Авто Еліт", був укладений письмовий Договір купівлі-продажу № 00000000046 (надалі - Договір). У відповідності до п. 1.1 Договору на умовах цього договору Продавець зобов"язується передати у власність Покупця транспортний засіб (автомобіль" (надалі - Товар) марки "Range Rover Evoque", а Покупець зобов"язується прийняти товар та оплатити його за ціною визначеною у Договорі. За таких умов сторони дійшли згоди, що відповідно до п. 2.1 Договору ціна Товару становить 1 165 341,60 грн. Тому, п. 2.3 вказного вище договору передбачено, що покупець зобов"язується повністю оплатити Товар за ціною, вказано у п. 2.1 Договору, протягом 2-х банківських днів з моменту надання йому Повідомлення про готовність Товару до передання Покупцеві. Згідно п.п. 2.4.1; 2.4.2 Договору сторони дійшли згоди про те, що Оплата Товару здійснюється Покупцем в наступному порядку: 30% ціни Товару, що становить 349 602, 48 грн. сплачується протягом 2-х днів з моменту підписання Договору; а 70 % ціни Товару, що становить 815 739, 12 грн. сплачується єдиним платежем на підставі рахунку-фактури Продавця протягом 2-х банківських днів з моменту надання йому Повідомлення про готовність Товару до передання Покупцеві. Відповідно до п. 3.1. Договору - Продавець зобов"язується передати Товар Покупцеві за умови та після повної оплати Товару, за ціною визначеною у п. 2.1 Договору, не пізніше 220 календарних днів з дня зарахування на поточний рахунок Продавця суми, визначеної п. 2.4.1 Договору. Обов"язок Продавця передати Товар Покупцеві вважається виконаним у момент надання Товару у розпорядження Покупця. Таким чином, кожна із сторін, уклавши вказаний вище Договір, взяла на себе зобов"язання, а саме: позивач - оплатити товар в порядку та на умовах визначених вказаним договором, а Відповідач - передати товар у власність. В судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими документами, що на підставі п.п. 2.4.1. Договору позивач перерахувала на користь ТзОВ "Трістар Авто Еліт" грошову суму коштів у розмірі 349 602, 48 грн. в рахунок часткової оплати товару. Отже, виконала покладені на неї Договором зобов"язання в частині оплати Товару, шляхом внесення 30 % ціни Товару. Однак, ТзОВ "Трістар Авто Еліт" відмовляється виконати свої зобов"язання згідно Договору, щодо поставки автомобіля, оскільки ТзОВ "Віннер Імпортс Україна" було розірвано дилерський договір з ними, про що свідчить повідомлення № 161 від 01.09.2014 року. Встановлено, що позивач зверталася до відповідача з проханням розірвати договір та повернути їй сплачені кошти, проте відповідач відмовляється в позасудовому порядку вирішити даний спір. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимогами вищевказаного Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: розірвання договору та відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов"язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов"язання втратило інтерес кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно із вимогами ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. ст. 662 та 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у встановлений у договорі строк. Нормою ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати. Згідно ч. 1 ст. 650 ЦК України, розірвання договору можливе за відсутності згоди сторін у випадках, коли це встановлено законом або договором. Положеннями ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" закріплено право споживача розірвати договір. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) та вимагати відшкодування шкоди, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язання за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у встановлений строк не являється можливим. Враховуючи те, що в порушення взятих на себе договірних зобов'язань Відповідач свого обов'язку по передачі товару не виконав, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог позивача про розірвання Договору купівлі-продажу № 00000000046 від 01 липня 2014 року. Сплачені позивачем кошти на виконання умов п. 2.4.1 Договору та в рахунок часткової оплати товару, які були здійсненні наступними платежами: 100 000 грн., що підтверджується Квитанцією від 28.06.2014 року; 149 602,48 грн., що підтверджується Квитанцією № 32098714 від 04.07.2014 року та 100 000 грн., що підтверджується Квитанцією № 32118375 від 07.07.2014 року, а всього на суму 349 602,48 грн. - підлягають стягненню з Відповідача на користь позивача, оскільки саме з вини ТзОВ "Трістар Авто Еліт" не було виконано Договір щодо поставки позивачу замовленого автомобіля. Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України та роз"яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди", враховуються характер та обсяг страждань, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, ступеня вини відповідача, який завдав моральних страждань, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що протиправною поведінкою Відповідача, яка полягала у створенні ситуації, що позбавила позивача можливості використати гарантоване їй, як споживачу, право на отримання товару згідно укладеного між сторонами Договору, чим було завдано їй душевних страждань. Зокрема, в підтвердженя моральної (немайнової) шкоди, суд бере до уваги надану позивачем довідку з приводу її звернення до лікаря невролога. З огляду на зазначене та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, враховуючи надані докази з приводу характеру та обсягу душевних і психічних страждань, немайнових втрат, та з урахуванням встановлених обставин, суд вважає доведеним частково на суму 5 000(п"ять тисяч) грн. Саме така сума підлягає до стягнення на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, як необхідна для відновлення її попереднього стану. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - з позовами, що пов"язані з порушенням їхніх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведених положень ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволенні частково на загальну суму 354 602,48 грн. та остання звільнена від сплати судового збору в порядку, передбаченому п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 546,02 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved