Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

29 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом і просив визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити йому тривалістю в три місяці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті бабусі [PERSON], яка померла 11 лютого 2013 року та дядька - [PERSON], померлого 08 грудня 2013 року. Вказав, що 03 серпня 2012 року помер його батько [PERSON]. Про його смерть він дізнався на другий день після його поховання. На час повідомлення про смерть батька він перебував за межами Запорізької області. Спадщину після смерті батька він не приймав у звязку із тим, що на час його смерті була жива мати батька та його бабуся - [PERSON] і він не хотів її хвилювати. Посилався на те, що строк подання заяв про прийняття спадщини ним був пропущений із поважної причини, у звязку із тим, що він дізнався про смерть своєї бабусі та свого дядька тільки в кінці грудня 2014 року. Із бабусею та дядею не спілкувався у звязку із тим, що його батьки розлучилися ще коли йому було чотири роки. Батько не підтримував із ним стосунки, не надавав йому ніякого допомоги. Крім того, його померла бабуся була проти спілкувань його та його матері із батьком. Через такі відносини спілкування із бабусею та дядею також було ускладнено. 22 грудня 2014 року позивач звернувся до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON]. Постановами державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 27.12.2014 року № 3722/02-31 та № 3722/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої 11 лютого 2013 року рідної бабусі - [PERSON] та після померлого 08 грудня 2013 року дядька [PERSON]. Крім того, йому також у нотаріуса стало відомо про те, що відповідно до спадкової справи № 157/2013 року померлої [PERSON] та спадкової справи № 203/2014 року померлого [PERSON] про нього, як спадкоємця, [PERSON] нічого нотаріусу не повідомила, хоча достовірно знала про це, але заявила нотаріусу, що інших спадкоємців за законом після смерті вказаних спадкодавців немає. Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа ЖБК «Связист-6» про визнання права власності на квартиру. Вказане рішення не пройшло державну реєстрацію. Під час розгляду справи позивач та представник позивача за довіреністю [PERSON], посилаючись на зазначені вище обставини, просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволені. В судовому засіданні пояснила, що повідомила позивачу про смерть батька, позивач в цей час знаходився на Західній Україні. Поясняла також про те, що проживала із батьком, який хворів довгий час, що вона доглядала за бабусею та спілкувалась із дядьком, який раніше був судимий, була присутня на похоронах усіх спадкодавців та подала заяву про прийняття спадщини після їх смерті. Нотаріусу не повідомила про позивача як спадкоємця у звязку із тим, що не знала що про це треба повідомляти. Вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] не з поважних причин. Позивач не надавав допомогу хворому батькові, не доглядавав за бабусею та не спілкувався із дядею, що її батько хотів спілкуватись з позивачем, але мати позивача і їх бабуся були проти цього. Представник відповідача - [PERSON] заперечувала проти позову та вказувала на те, що у позивача не було об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] та при цьому посилалась на лист Вищого спеціалізованого суду України від 16. 05. 2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" та на ст.1272 ЦК України. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою [PERSON], померлої 11 лютого 2013 року, та рідною тіткою [PERSON] і [PERSON]. Позивач фактично не знав свого батька - [PERSON] у звязку із тим, що його батьки розлучились коли йому було чотири роки. Її сестра [PERSON] була проти спілкування її сина [PERSON] із онуком. [PERSON] не займався вихованням позивача та не надавав йому допомоги. Один раз позивач спілкувався із бабусею [PERSON] за її проханням. Доглядом за хворою сестрою займалась вона, інколи за оплату допомогу сестрі надавала відповідачка та її мати, відповідачка погано ставилась до своєю бабусі [PERSON] Похованням сестри та племінника - [PERSON] займалась вона. Про смерть сестри вона намагалась повідомити позивача, але не додзвонилась йому в день поховання, а пізніше і не стала повідомляти. Про смерть племінника [PERSON] вона позивачу не стала повідомляти. На скільки їй відомо позивачу ніхто про смерть бабусі та дядька не повідомляв. Про смерть батька йому повідомили, але позивач знаходився за межами Запорізької області. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною бабусею позивача, в кінці грудня 2014 року від сусідки [PERSON] та [PERSON] дізналась про їх смерть та повідомила про це позивача. Також повідомила, що її донька та батько позивача [PERSON] розлучились, коли [PERSON] було чотири роки. Сімя [PERSON] не спілкувалась із позивачем у звязку із тим, що [PERSON] була проти цього. Позивач не знав свого батька. [PERSON] не займався вихованням позивача та не надавав йому ніякої допомоги. Позивачу про смерть батька повідомили на наступний день його смерті, він в цей час знаходився на Західній Україні. Постійно позивач проживає за межами м. Запоріжжя в с. Розумівка Запорізького району Запорізької області. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 02 серпня 2012 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області м.Запоріжжя, актовий запис № 4436, [PERSON] помер 02 серпня 2012 року (а.с. 14). Згідно актового запису про смерть № 833 від 11 лютого 2013 року [PERSON] померла 11 лютого 2013 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 09 грудня 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 6805, [PERSON] помер 08 грудня 2013 року (а.с. 8). Згідно актового запису про народження № 35 від 10 жовтня 1960 року [PERSON], [INFO] його матірю є [PERSON] ( а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], який народився 14 березня 1971 року, актовий запис про народження від 13 квітня 1971 року № 802, місце реєстрації народження - м. Запоріжжя, Жовтневий райЗАГС матірю [PERSON] є [PERSON] ( а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], який народився 30 січня 1990 року, актовий запис про народження від 15 лютого 1990 року № 226, місце реєстрації народження Комунарський відділ ЗАГС м. Запоріжжя, його батьком є [PERSON] ( а.с. 11), Згідно свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася 04 листопада 1994 року, актовий запис про народження від 11 лютого 1995 року № 147, місце реєстрації Шевченківський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, її батьком є [PERSON]. Згідно спадкової справи № 435/2012 померлого 02 серпня 2012 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом 08 серпня 2012 року звернулася [PERSON], в якій вказала що є інші спадкоємці померлого мати спадкодавцям [PERSON] ( а.с. 39). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 02 липня 2014 року [PERSON] підставою запису відомостей про батька є свідоцтво про встановлення батьківства відділу реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Запоріжжя, запис акта № 15 від 11.02. 1995 року. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Відомості про заявника - [PERSON]. Графа 1. Змінено прізвище дитини з «Білодід» на «Ковальова» на підставі актового запису про встановлення батьківства від 11.02. 1995 року (а.с. 56). Постановою [PERSON], державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, від 18.07. 2014 року №1898/02-31 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Парамонова, будинок 7(сім), квартира 95 (девяносто пять), після померлого 02 серпня 2012 року батька [PERSON], який проживав за адресою: [INFO] відмовлено у звязку із не надання правовстановлюючого документу на частку цієї квартири.( а.с. 60 ). Відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок № 1061 від 16 травня 2000 року в цілому житловий будинок в м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 7 належить житлового-будівельному кооперативу «Звязківець-6» на підставі рішення Запорізької міської ради від 27 квітня 2000 року № 159/25 (а.с. 51). Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2012 року по цивільній справі № 2-3362/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру, третя особа ЖБК «Связист-6» за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] ( а.с., а.с. 52 зворот 53). Відповідно до спадкової справи № 157/2013 від 04 квітня 2013 року померлої 11 лютого 2013 року бабусі - [PERSON] із заявою про прийняття спадщини 28 вересня 2013 року звернулася [PERSON], в якій вказала, що крім неї є інші спадкоємці спадкодавця, передбачені ст. 1261 ЦК України син спадкодавця [PERSON], 14.03. [INFO] (а.с.. 83). Постановою [PERSON], державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, від 01.10. 2013 року № 2840/02-31 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 11 лютого 2013 року бабусі [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO] відмовлено у звязку із не наданням правовстановлюючого документу на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя. [ADDRESS] ( а.с. 121 ). Відповідно до спадкової справи № 203/2014 померлого 08 грудня 2013 року дядька - [PERSON] із заявою про прийняття спадщини 07 травня 2014 року звернулася [PERSON], в якій вказала, що крім неї інших спадкоємців спадкодавця, передбачених ст.ст.1261,1262 ЦК України немає (а.с. 123). Постановою [PERSON], державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 18.07.2014 року № 1898/02-31 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Парамонова, будинок 7(сім), квартира 95 (девяносто пять), після померлого 08 грудня 2013 року рідного дядька [PERSON], який проживав за адресою: [INFO] відмовлено у звязку із не наданням правовстановлюючого документу на частку цієї квартири.( а.с. 159 ). Відповідно до спадкової справи № 157/2013 померлої 11 лютого 2013 року бабусі - [PERSON] із заявою про прийняття спадщини 22 грудня 2014 року звернувся [PERSON], в якій вказав, що крім нього є інші спадкоємці, передбачені ст.ст.1261,1266 ЦК України онука спадкодавця [PERSON], 04.11. [INFO] (а.с.. 78). Відповідно до спадкової справи № 203/203 померлого 08 грудня 2013 року рідного дядька [PERSON] із заявою про прийняття спадщини 22 грудня 2014 року звернувся [PERSON], в якій вказав, що крім нього є інші спадкоємці, передбачені ст. 1262 ЦК України племінниця спадкодавця гр. [PERSON], 04.11. [INFO] (а.с. 164 зворот). Постановами [PERSON], державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, від 27.12.2014 року №3722/02-31 та № 3722/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 11 лютого 2013 року рідної бабусі - [PERSON] та після померлого 08 грудня 2013 року рідного дідька [PERSON] у звязку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України ( а.с.,а.с.72,167). Відповідно до спадкової справи № 203/2014 померлого 08 грудня 2013 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини зверталась також 16 червня 2014 року [PERSON], в якій вказувала на іншого спадкоємця цього спадкодавця - [PERSON] ( а.с. 152 зворот). Постановою [PERSON], державного нотаріуса державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, від 27.12.2014 року № 3722/02-31 [PERSON] вказано, що у звязку із тим, що вона не є спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті [PERSON] немає підстав для закликання її до спадкування та видачі їй свідоцтва про право на спадщину( а.с. 153). Відповідно до листа [PERSON], державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, від 27.12. 2014 року № 3722/02-31 на заяву [PERSON] про прийняття спадщини після померлого 08 грудня 2013 року племінника [PERSON] повідомлено, що відповідно до ст. 1262, 1266 ЦК України вона немає права на спадкування у звязку із прийняттям спадщини племінницею [PERSON] (а.с. 154). Відповідно до ухвали судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучкова С.С. про повернення позовної заяви, [PERSON] зверталась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, яку 01.07.2014 року просила повернути їй ( а.с.,а.с.155- 157). Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За ст.ст.1258, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той ж подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з вимогами ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. За роз'ясненнями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожна людина має право на справедливий судовий розгляд та доступ до суду, а за ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства Суд за вказаних обставин і на підставі зазначених правових положень приходить до висновку, що позивач з поважних об'єктивних причин у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що не знав про смерть спадкодавців і тому, що у зв'язку з цим позивач не міг своєчасно реалізувати своє право на прийняття спадщини шляхом подання відповідних заяв нотаріусу, що у даній справі не спростовано і відповідачем [PERSON] і не надано доказів, які б це спростовували. При цьому, суд враховує зазначені вище обставини справи, окреме проживання і відсутність спілкування позивача із спадкодавцями, що не оспорює відповідач та що відповідачем не спростовано, і вважає, що це позбавило [PERSON] можливості вчасно дізнатися про смерть бабусі та рідного дядька та у визначений законом строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Одночасно суд враховує посилання позивача, що його батько не спілкувався із ним, його бабуся категорично була проти цього, що також не заперечувала відповідачка. Крім того, відповідачкою не надано суду доказів, що позивач своєчасно дізнався про смерть своєї бабусі та свого рідного дядька і мав можливість у встановлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а з посилань позивача видно, що він дізнався про смерть бабусі та дядька в кінці грудня 2014 року, що підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] і не спростовано у справі. Разом з тим, суд приймає до уваги наявність неодноразових вказівок в заявах спадкоємця - відповідачки [PERSON] у матеріалах спадкових справ померлої 11 лютого 2013 року [PERSON] та померлого 08 грудня 2013 року [PERSON] з питань прийняття спадщини після їх смерті про відсутність у спадкодавців інших спадкоємців. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивачем попущено строк звернення із заявою для прийняття спадщини з поважних причин, і такий строк у відповідності до ч. 3 ст.1272 ЦК України підлягає поновленню. Суд також вважає, що позовні вимоги щодо надання позивачу трьох місячного додаткового строку для прийняття спадщини з моменту набрання рішенням законної сили не суперечить закону. При цьому, суд враховує, що за наведеними вище правовими положеннями визначальним для розгляду даної справи є визначення поважності пропуску з боку позивача [PERSON] саме встановленого законом 6-місячного строку після смерті спадкодавців [PERSON], померлої 11 лютого 2013 року та [PERSON], померлого 08 грудня 2013 року. Що стосується посилання представника відповідача на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16. 05. 2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", то в тексті самого листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ не вказано, що не є поважною причиною не подання позивачем заяви про прийняття спадщини - необізнаність позивача про сам факт смерті спадкодавця. На підставі викладеного

Outcome: approved