Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

31.08.2020 [PERSON] звернулася до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на 1/3 частку права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON] - бабуся позивачки. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на отримання земельної частки (паю) КСП «Шевченка», розташованої на території Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, площею 2,70 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ПЛ № 0051365. Згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю на території Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, на її ім`я було зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,78 га серії ПЛ №066725 від 14.07.2003, з кадастровим номером 5323288200000010026. Вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку був виготовлений після смерті [PERSON] тому оригінал правовстановлюючого документа в позивача відсутній. Після [PERSON] фактично прийняв спадщину її син [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння належним їй господарством, меблями, речами домашнього вжитку. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті прийняли спадщину в рівних частках по 1/3 частині його дочки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та відсутністю доказів прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] . В зв`язку з вказаними обставинами у позивача відсутні умови для одержання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, тому позивачка з метою захисту своїх прав звернулася до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 23.09.2020 провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.30). Ухвалою суду від 17.12.2020 справу призначено до судового розгляду (а.с.42). В судовому засіданні представник позивача адвокат Москаленко М.П., позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали (а.с.100,101). Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, наступне. [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в с. Хомутець Миргородського району Полтавської області з сином [PERSON] ,1940 р.н., невісткою [PERSON] , 1941 р.н., онукою [PERSON] , 1971 р.н., онукою [PERSON] 1974 р.н., що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою виконавчого комітету Хомутецької сільської ради (а.с.6,7). За життя [PERSON] мала право на отримання земельної частки (паю) як член КСП «Шевченка», площею 2,70 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ПЛ № 0051365 (а.с.8). Після смерті був виданий на її ім`я державний акт серії ПЛ №066725 від 14.07.2003, на земельну ділянку площею 2,78 га, розташовану на території Хомутецької сільської ради Миргородського району, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5323288200000010026. Що підтверджується повідомленням в.о. начальника відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, викопіровкою (а.с. 9,10,11,12). Після смерті [PERSON] , фактично прийняв спадщину її син [PERSON] , який був з нею зареєстрований на день смерті та вступив в управління та володіння належним майном спадкодавцю: господарством, речами домашнього вжитку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, свідоцтвом про народження (а.с. 7,14). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.15). На день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Проживав за цією адресою разом із дочкою [PERSON] , 1974 р.н., що підтверджується довідкою Хомутецької сільської ради (а.с.63). Після його смерті прийняли спадщину в рівних частках по 1/3 частині його доньки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про одруження, яке свідчить про зміну прізвища [PERSON] (а.с.61,62,78-80). Постановою приватного нотаріуса від 31.07.2020 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після [PERSON] , який помер [INFO] , право на 1/3 частину права на земельну частку (пай) колишнього члена КСП ім. Шевченка площею 2,7 умовних кадастрових гектарах без виділу в натурі на території Хомутецької сільської ради Миргородського району, яке він прийняв як спадщину після смерті [PERSON] , на підставі сертифікату серії ПЛ № 0051365 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця. На даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). З роз`яснень, викладених в п. 2 та п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику справах про спадкування" слідує, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа, може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору; розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січна 2004 року тощо. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду Україні № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику справах про спадкування" слідує, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. Згідно ст. ст. 524, 525, 526, 529 Цивільного кодексу Української PCP (1963 року), який діяв на той час спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом мас місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 нього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За викладених обставин, суд приходить до переконання, що за життя [PERSON] набув право на земельну частку (пай) розміром 2,70 в умовних кадастрових гектарах, після смерті [PERSON] , яке також може успадковуватися. Відтак, з метою оформлення спадщини позивачем, необхідно встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті і Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення. Спадкоємець має право на спадщину за законом, що складається з права на 1/3 частку права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, позивач не заявляє вимогу про відшкодування судових витрат, тому судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідачів на його користь.

Outcome: approved