Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

13 вересня 2016 року ПАТ "Альфа-Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, відповідно до укладеного кредитного договору від 02 вересня 2013 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 113430,60 гривень. Позивач виконав умови кредитного договору, надав кредитні кошти відповідачу. Проте відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 02 серпня 2016 року сума заборгованості складає 141338 грн. 08 коп., де 101143 грн.36 коп. сума заборгованості за кредитом, 40194 грн.72 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "Альфа-Банк вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за відсутності представника Банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд за згодою позивача, розглядає справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення ст. 224 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. За відсутності сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, що відповідає положенню ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 02 вересня 2013 року між ПАТ "Альфа-банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 700015487, згідно якого відповідачка [PERSON] отримала кредит в сумі 113430,60 гривень. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобовязується сплачувати щомісячно відповідачу відсотки за користування кредитом у розмірі 19,10 % річних від непогашеної суми кредиту( п.2.1, 2.2, 2.3 Договору). Відповідно до умов Договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою ст.1049 УК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобовязання за Договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти відповідачу, а останній отримав їх. Однак, відповідач порушила вимоги Договору, а саме не виконала в обумовлені строки зобовязання, передбачене Договором. Станом на 02 серпня 2016 року сума заборгованості складає 141338 грн. 08 коп., де 101143 грн.36 коп. сума заборгованості за кредитом, 40194 грн.72 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Згідно із ч.1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідачка [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Станом на 02 серпня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 141338,08 гривень, що підтверджено відповідним розрахунком. Зазначена сума заборгованості за кредитним договором відповідачем на користь ПАТ Альфа-Банк" у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ Альфа-Банк як на підставу своїх вимог до відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позов ПАТ Альфа- Банк щодо стягнення заборгованості задоволені тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат, в межах сплати судового збору. На підстав викладеного,

Outcome: approved