Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

14 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (місцезнаходження: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1; код ЄДРПОУ 20953647) суму заборгованості за кредитним договором № AL2017-04726 від 29.11.2017 року у розмірі 198776.20 (сто дев`яносто вісім тисяч сімсот сімдесят шість) гривень 20 копійок та судові витрати у розмірі 13 781, 64 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 29 листопада 2017 року між Акціонерним банком «Південний» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСТОКЕНЕРГОМОНТАЖ" укладено кредитний договір № AL2017-04726, відповідно до умов якого Банк зобов`язався відкрити Позичальнику кредитну лінію (з лімітом 290 000.00 двісті дев`яносто тисяч гривень), а Позичальник, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит згідно графіку зниження ліміту кредитної лінії не пізніше "28" листопада 2018 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 20 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, Позивачем було укладено, зокрема, договір поруки від 29 листопада 2017 року з [PERSON] . Позичальник не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, допустив прострочення за кредитом та відсотками, що зумовило виникнення заборгованості в рамках Кредитного договору. Станом на 13.08.2019 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором складає 198776.20 (сто дев`яносто вісім тисяч сімсот сімдесят шість) гривень 20 копійок. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 15.08.2019 року прийняла справу до свого провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» - Васильєва Ксенія Вікторівна позовні вимоги підтримала частково, а саме вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу не підтримала, пояснюючи, що має намір скористатись своїм правом та подати таку заяву після розгляду справи, натомість звернулась до суду з заявою про відшкодування судових витрат. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОКЕНЕРГОМОНТАЖ» у судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 листопада 2017 року між Акціонерним банком «Південний» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСТОКЕНЕРГОМОНТАЖ" укладено кредитний договір № AL2017-04726 відповідно до умов якого Банк зобов`язався відкрити Позичальнику кредитну лінію (з лімітом 290 000.00 (двісті дев`яносто тисяч) гривень), а Позичальник, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит згідно графіку зниження ліміту кредитної лінії не пізніше "28" листопада 2018 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 20 % річних (п. 1.1., 1.5. Кредитного договору). Згідно статті 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, Кредитний договір, укладений між Позивачем та Позичальником є підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами зазначеного договору. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, а саме Позичальнику був виданий кредит відповідно до умов Кредитного договору з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, Позивачем було укладено зокрема договір поруки від 29 листопада 2017 року з [PERSON] . Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором за виконання в повному обсязі всіх зобов`язань ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВОСТОКЕНЕРГОМОНТАЖ", ідентифікаційний код юридичної особи 38933458, що виникли із Кредитного договору №AL2017-04726 від «29» листопада 2017 р. та всіх додаткових угод до нього в тому числі і тих, що будуть укладені в майбутньому. згідно з яким Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитну лінію на суму 290 000,00 (двісті дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок, (надалі за текстом - "Кредит"), а Позичальник зобов`язується на умовах визначених в Кредитному договорі, повернути Кредитору кредит не пізніше «28» листопада 2018 р. та сплатити відсотки за фактичний термін користування кредитом у розмірі 20% річних, а також сплатити комісійну винагороду штрафи та пені, передбачені умовами Кредитного договору та обраховані Кредитором. Відповідно до п. 1.4. Договору поруки, Поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору, у забезпечення виконання якого він укладає цей договір, розуміє всі умови, викладені в цьому та Кредитному договорі і погоджується з ними Відповідно до п. 3.2.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався повернути Банку кредит відповідно до п. 1.1.. 2.1.. 2.3. Кредитного договору, тобто зокрема в строк до 28.11.2018 року. Позичальник не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, допустив прострочення за кредитом та відсотками, що зумовило виникнення заборгованості в рамках Кредитного договору. Станом на 13.08.2019 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором складає 198776.20 (сто дев`яносто вісім тисяч сімсот сімдесят шість) гривень 20 копійок, з яких: 424, 05 гривень - поточна заборгованість за процентами; 95 411. 38 гривень - прострочена заборгованість; 102 940, 77 гривень - пеня. Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з`явився, доводів позивача не спростував, з клопотаннями про витребування доказів, в тому числі призначення у справі експертизи до суду не звертався. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором № AL2017-04726 від 29.11.2017 року у розмірі 198776 гривень 20 копійок Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2 981, 64 гривень. Зважаючи на те, що представник позивача вимоги позову в частині витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у сумі 10 800 гривень наразі не підтримала та звернулась з заявою про відшкодування судових витрат, суд вказані вимоги не розглядає. При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial