Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року ПАТ "ОТП [PERSON]" надав відповідачеві [PERSON] споживчий кредит в сумі 22315,12 грн., зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредиту в твердій грошовій сумі в розмірі 557,88 грн., з поверненням у строк до 09 лютого 2017 року. В подальшому 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП [PERSON]" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого ПАТ "ОТП [PERSON]" відступив позивачеві право вимоги заборгованості за вказаним вище договором про надання споживчого кредиту до відповідача [PERSON] Відповідач не виконав свої договірні зобовязання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по кредиту - в сумі 21075,24 грн., по відсоткам за користування кредитом - 1,47 грн., по комісії за обслуговування кредиту - в сумі 4715,04 грн., всього - 25791,75 грн. На підставі викладеного, позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 25791,75 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. В судове засідання представник позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду позивач просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна", на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання, яке відбулось 17 липня 2017 року, відповідач [PERSON] не зявився з причин, невідомих суду, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим закінчити розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. При цьому, 28 березня 2017 року відповідач [PERSON] приймав участь в судовому засіданні, позов не визнав та пояснив, що він ніколи не отримував кредит в ПАТ "ОТП [PERSON]" та не підписував кредитного договору. Про існування договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року, укладеного нібито від його імені, він дізнався лише з позовної заяви в даній цивільній справі. Просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] заявив клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи для перевірки достовірності його підписів на договорі про надання споживчого кредиту, але в подальшому унеможливив проведення цієї експертизи, оскільки не надав експерту необхідних матеріалів (вільних зразків свого підпису). Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення відповідача, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року (л/с 6-11) ПАТ "ОТП [PERSON]" надав відповідачеві [PERSON] споживчий кредит в сумі 22315,12 грн., зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредиту в твердій грошовій сумі в розмірі 557,88 грн., з поверненням у строк до 09 лютого 2017 року. Відповідно до п.1.4.2 договору про надання споживчого кредиту - сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. Відповідно до п.1.4.4 договору про надання споживчого кредиту - проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. Відповідно до п.1.4.5 договору про надання споживчого кредиту - за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів. Відповідно до п.1.4.6 договору про надання споживчого кредиту - платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі, вказаному в Графіку платежів, та підлягають сплаті позичальником в дати платежів у складі суми платежу за розрахунковий період. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] про те, що він не підписував договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року. Так, на підтвердження цих пояснень відповідач не надав суду жодних належних доказів, а позивач на спростування цих пояснень надав суду договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року, укладений між ПАТ "ОТП [PERSON]" та [PERSON] (л/с 6-11). При цьому, відповідач [PERSON], заявивши клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи для перевірки достовірності його підписів на договорі про надання споживчого кредиту, унеможливив проведення цієї експертизи, оскільки не надав експерту необхідних матеріалів (вільних зразків свого підпису). З цієї причини експертиза не була проведена. Згідно ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оскільки відповідач [PERSON] ухилився від проведення судово-почеркознавчої експертизи, то у суду немає підстав для сумнівів щодо достовірності його підпису на договорі про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] про те, що він не отримував кредит в ПАТ "ОТП [PERSON]". Так, на підтвердження цих пояснень відповідач не надав суду жодних належних доказів. Разом з тим, на спростування вказаних пояснень позивач надав суду договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року (л/с 6-11), рахунок ПП [PERSON] від 09 лютого 2014 року № 38 на суму 27340 грн. (л/с 15), квитанцію до прибуткового касового ордера від 09 лютого 2014 року № 38 на суму 7200 грн. (л/с 15), видаткову накладну ПП [PERSON] від 09 лютого 2014 року № 38 на суму 27340 грн. (л/с 16) та специфікацію до кредитного договору (л/с 16), з яких вбачається, що 09 лютого 2014 року відповідач [PERSON] отримав кредит в ПАТ "ОТП [PERSON]" та в той же день направив кредитні кошти на придбання меблів (кухні, кухонного кутка, ліжка), які в той же день отримав в магазині ПП [PERSON] Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по кредиту - в сумі 21075,24 грн., по відсоткам за користування кредитом - 1,47 грн., по комісії за обслуговування кредиту - в сумі 4715,04 грн., всього - 25791,75 грн. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП [PERSON]" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1 (л/с 18-21), відповідно до умов якого ПАТ "ОТП [PERSON]" відступив позивачеві право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року до відповідача [PERSON] 05 січня 2015 року позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" повідомив відповідача [PERSON] про відступлення права вимоги (л/с 5). Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна", як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON], як позичальника, який прострочив виконання зобов'язань, повернення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 09 лютого 2014 року: по кредиту - в сумі 21075,24 грн., по відсоткам за користування кредитом - 1,47 грн., по комісії за обслуговування кредиту - в сумі 4715,04 грн., всього - 25791,75 грн. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

Outcome: approved