Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

В серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20 серпня 2008 року між ТОВ "ПростоФінанс" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01012468962, відповідно до умов якого останньому було надано кредит у сумі 46 850,00 грн. В травні 2012 року між ТОВ "ПростоФінанс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ТОВ "ПростоФінанс" відступив свої права грошової вимоги до боржника за вищевказаним кредитним договором. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання, в результаті чого станом на 10.07.2016 року в нього виникла прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 45\~019,83 грн., по відсотках 11\~571,37 грн., заборгованість за комісією 93,7 грн. Оскільки відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором, тому ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з даним позовом та просить у відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача ТОВ "Кредитні ініціативи" не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі. Також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення в пресі, а саме: газета «Урядовий курєр» від 09 листопада 2016 року № 210 (5830). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між ТОВ "ПростоФінанс" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01012468962 (а.с. 5-7). За умовами вказаного договору ТОВ "ПростоФінанс" зобов'язався надати, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути ТОВ "ПростоФінанс" кредит у сумі 46\~850,00 грн., який підлягає поверненню в термін до 10.08.2013 року. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити кредитодавцю всі передбачені цим кредитним договором проценти за користування кредитом, комісією за надання кредиту, комісію за управління кредитом та виконати всі інші грошові зобов'язання, передбачені цим кредитним договором. Кредит надавався позичальнику для оплати транспортного засобу: марки Fuka0005 Daewoo AutoZazServ, модель Lanos, рік випуску 2008, об'єм двигуна 1398, шасі (кузов, рама, коляска) Y6DTF699P8W414780, реєстраційний номер [NUMBER], серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АВС № 083009, придбаного позичальником у ВАТ «Вінниччина-Авто» згідно договору купівлі-продажу ( п. 1.1. кредитного договору). Згідно п. 2.1. кредитного договору, за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 10 % річних від непогашеної суми кредиту. Також п. 2.3 кредитного договору визначено, що позичальник щомісячно сплачує комісію за управління кредитом в розмірі 0,2% від початкової суми кредиту. Відповідно до п. 2.5. вищевказаного договору, повна (загальна) заборгованість позичальника за кредитним договором складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, суми комісії за управління кредитом, суми комісії за надання кредиту. Заборгованість підлягає сплаті позичальником шляхом здійснення єдиних щомісячних платежів, кількість яких відповідає кількості платіжних періодів. Всі щомісячні платежі зазначаються в Графіку платежів (а.с. 8), який є Додатком № 1 до кредитного договору та його невід'ємною частиною. Щомісячні платежі повинні здійснюватися позичальником у відповідності з Графіком платежів, та повинні бути отримані кредитодавцем не пізніше відповідної дати щомісячного платежу, зазначеної в Графіку. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2008 року було погоджено новий Графік платежів (а.с. 12). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Разом з цим судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за кредитом суд вбачає, що станом на 10.07.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 56\~684,90 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 45\~019,83 грн.; заборгованості по відсотках 11\~571,37 грн.; заборгованості по комісії 93,70 грн. (а.с. 13). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем 27.07.2016 року на адресу відповідача було надіслано вимогу про досудове врегулювання спору (а.с. 14). Проте вона була залишена відповідачем без виконання. Крім того, суд звертає увагу на те, що 18 травня 2012 року між ТОВ "ПростоФінанс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с. 17-21), згідно умов якого ТОВ "ПростоФінанс" відступив кредитний портфель покупцю за ціну визначену даним договором. З витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року (а.с. 15), судом встановлено, що грошові вимоги за кредитним договором № 01012468962 від 20 серпня 2008 року, позичальником якого є [PERSON], перейшли до позивача ТОВ "Кредитні ініціативи". Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюванню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № 01012468962 від 20.08.2008 року щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 378,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved