Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

14.06.2016 року позивач ТОВ "Дата [PERSON]" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 003-18/2008 від 27.10.2008 року, що становить за відсотками 1 685 558,29 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме будинок, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 109, загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м.; земельну ділянку, на якій розташований будинок, площею 0,0536 га, кадастровий номер 5110136900:20:022:00 та належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, посвідченого 27.10.2008 року приватним нотаріусом ОМНО [PERSON],за реєстровим № 5249 на користь ТОВ "Дата [PERSON]", шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 27.10.2008 року між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-18/2008. В подальшому, а саме 08.12.2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК» /який є правонаступником ПАТ «Банк Кіпру»/ та ТОВ "Дата [PERSON]" укладено договір факторингу № 2, за яким право вимоги, зокрема, за договором № 003-18/2008 від 27.10.2008 року перейшло до ТОВ "Дата [PERSON]". З метою забезпечення виконання кредитного договору, іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме будинок, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 109, загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м. та земельну ділянку, на якій розташований будинок, площею 0,0536 га, кадастровий номер 5110136900:20:022:00. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2010 року з [PERSON] стягнуто заборгованість у розмірі 1 405 974,35 грн. Однак, станом на 21.05.2016 року у відповідача існує заборгованість, у зв'язку із чим ТОВ "Дата [PERSON]" звертається до суду із позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2016 року /суддя Куриленко О.М./ залишено без розгляду позовні вимоги ТОВ "Дата [PERSON]". 19.04.2017 ухвалою апеляційного суду Одеської області скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2016 року, справу направлено на новий розгляд продовження розгляду до суду першої інстанції. За результатами реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду зазначену справу передано на розгляд судді Васильків О.В. та ухвалою суду від 10.05.2017 року справу прийнято до провадження. 19.10.2017 року позивач ТОВ "Дата [PERSON]" надав до суду уточнену позовну заяву, в якій просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 003-18/2008 від 27.10.2008 року, що становить за відсотками 1 685 558,29 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме будинок, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 109, загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м.; земельну ділянку, на якій розташований будинок, площею 0,0536 га, кадастровий номер 5110136900:20:022:00 та належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, посвідченого 27.10.2008 року приватним нотаріусом ОМНО [PERSON],за реєстровим № 5249 на користь ТОВ "Дата [PERSON]", шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною продажу в сумі 2 639 828,00 грн.; стягнути судовий збір. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. До судового засідання представник позивача ТОВ "Дата [PERSON]" не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 27.10.2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого є ПАТ «Банк Кіпру», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-18/2008, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 1 320 000,00 грн. строком з 27.10.2008 року по 25.10.2028 року, зі сплатою за користування кредитом 21 % річних /а.с.5-10/. За вказані кредитні кошти відповідач [PERSON] придбала будинок №109 по вул. Тульській в м. Одесі, та земельну ділянку, загальною площею 0,0536 га, яка розташована за тією ж адресою, про що суду надано договір купівлі-продажу від 27.10.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] /а.с.15/. З метою забезпечення виконання кредитного договору, іпотекодавець [PERSON] передала у іпотеку Банку нерухоме майно, а саме будинок, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 109, загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м. та земельну ділянку, на якій розташований будинок, площею 0,0536 га, кадастровий номер 5110136900:20:022:0004, про що суду надано іпотечний договір від 27.10.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] /а.с.13-14/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2010 року у справі № 2-552/10 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк Кіпру» заборгованість за кредитним договором № 003-18/2008 від 27.10.2008 року у розмірі 1 405 974,35 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - будинок, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 109, загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м.; земельну ділянку, на якій розташований будинок, площею 0,0536 га, кадастровий номер 5110136900:20:022:00 /а.с.19-20/. Рішення набрало законної сили 31.05.2011 року. Однак, на теперішній час зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом не виконані, чим порушені умови кредитного договору, у звязку із чим станом на 08.12.2014 року наявна заборгованість у розмірі 4 156 491,10 грн., з яких: 1 292 500,00 грн. за кредитом; 1 795 351,79 грн. по відсотках; 0,00 грн. по комісії; 0,00 грн. по штрафам; 1 068 639,31 грн. по пені /а.с.21-28/. В подальшому, а саме 08.12.2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК» /який є правонаступником ПАТ «Банк Кіпру»/ та ТОВ "Дата [PERSON]" укладено договір факторингу № 2, за яким право вимоги, зокрема, за договором № 003-18/2008 від 27.10.2008 року перейшло до ТОВ "Дата [PERSON]" /а.с.31-38/. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, у випадку прострочення позичальником сплати чергової частини боргу, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту у повному обсязі. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання договірного зобов'язання не допускається. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Матеріали справи не містять відомостей про погашення заборгованості за договором кредиту. Порядок та способи звернення стягнення, сторони передбачили у розділі пятому договору іпотеки. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований ст. 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Судом також досліджено звіт №ВА 170901-011 про незалежну оцінку вартості житлового будинку №109, загальною площею 71,1 кв.м., що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0536 га за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, відповідно до якого ринкова вартість зазначеного будинку складає 2639828,00 грн., а ринкова вартість земельної ділянки 2208749,00 грн. З інформаційної довідки № 114559663 від 20.02.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта вбачається, що з 09.12.2014 року іпотекодержателем зазначеного нерухомого майна є позивач ТОВ «Дата [PERSON]». Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Дата [PERSON]" підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved