Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

01.09.2016 Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 25 липня 2012 року відповідач та Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" уклали договір № 0860932801/Т/973814, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 60000,00 грн із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та комісією у розмірі 1680 грн щомісячноз кінцевим терміном повернення до 24.07.2017. У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 22.08.2016 відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 101841,12 грн. (сто одна тисяча вісімсот сорок одна гривня 12 копійок ) , 11002,06 грн - строкова заборгованість, 36003,34 грн - прострочена заборгованість, 0,02 грн - строкова заборгованість по відсоткам, 15,32 грн - прострочена заборгованість по відсоткам, 52023,38 грн - прострочена комісія за кредитом, 2800,00 грн - штраф по кредиту.. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на пропуск позовної давності. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору позики, оскільки 25 липня 2012 року останній з Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК" уклали кредитний договір № 0860932801/Т/973814, згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 60000,00 грн, на підтвердження чого надано заяву на видачу готівки №494638 від 25.07.2012р. (а.с. 10) з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, та комісією у розмірі 1680 грн щомісячно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у кредитному договорі строки, з кінцевим терміном повернення 24.07.2017. (а.с. 8-9). За приписами ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотньої дії в часі. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В порушення взятих на себе зобов'язань [PERSON] перестав належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені кредитним договором) сплачувати належні платежі за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 22.08.2016. становить 101841,12 грн. (сто одна тисяча вісімсот сорок одна гривня 12 копійок ) , 11002,06 грн - строкова заборгованість, 36003,34 грн - прострочена заборгованість, 0,02 грн - строкова заборгованість по відсоткам, 15,32 грн - прострочена заборгованість по відсоткам, 52023,38 грн - прострочена комісія за кредитом, 2800,00 грн - штраф по кредиту. Щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності суд виходить з наступного. Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст.. 257, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно із п. 5.3 кредитного договору №0860932801/Т/973814 на споживчі потреби від 25.07.2012 терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 (десять) років. (а.с. 9) Згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що між сторонами укладено угоду про збільшення строку позовної давності, суд доходить висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки останній звернувся до суду 31.08.2016 (відбиток штемпеля на конверті поштового відправлення а.с. 25), перший прострочений платіж - 16.09.2013 (згідно з розрахунком заборгованості (а.с.5), тому строк позовної давності по цьому платежу до 16.09.2023, строк повернення всього кредиту 24.07.2017, а отже відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти, комісію та штраф у сумі (сто одна тисяча вісімсот сорок одна гривня 12 копійок ) , 11002,06 грн - строкова заборгованість, 36003,34 грн - прострочена заборгованість, 0,02 грн - строкова заборгованість по відсоткам, 15,32 грн - прострочена заборгованість по відсоткам, 52023,38 грн - прострочена комісія за кредитом, 2800,00 грн - штраф по кредиту.

Outcome: approved