Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Акціонерне товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» в особі представника - адвоката К.Г. Лук`яненко, який діє на підставі довіреності № 7 від 04.01.2021 року, звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 22039000230343 від 23.11.2019 року у розмірі 54209 (п`ятдесят чотири тисячі двісті дев`ять) гривень 28 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 23.11.2019 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 22039000230343, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця і повернути наданий кредит у визначений договором строк, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати своє зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Виконуючи умови договору, позивач надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту - 53640,00 грн.; дата надання кредиту - 23.11.2019 року; кінцева дата погашення кредиту - 23.11.2023 року; валюта кредиту - UAH; строк користування кредитом, міс. - 48; цільове призначення - на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 5% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0% річних. Представник позивача зазначає, що АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" свої зобов`язання за кредитним договором виконало і надало відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, в той час як відповідач з травня 2020 року перестала сплачувати заборгованість за кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 13 вересня 2021 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 54209,28 грн. (залишок строкового кредиту - 39174,07грн.; залишок нарахованих строкових відсотків - 0,01грн.; залишок простроченого кредиту - 5647,94грн.; залишок прострочених відсотків - 0,26грн.; залишок прострочених комісій - 9387,00грн.). Позов просить задовольнити. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 09.11.2021 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, надіслані листи із судовими повістками, ухвалою суду та копією позовної заяви на адресу відповідача, зазначену в паспорті та позовній заяві - [ADDRESS] , а також на адресу реєстрації згідно довідки виконавчого комітету Бачинецької сільської ради №343 від 04.11.2021 - [ADDRESS] , повернулись засобами поштового зв`язку без вручення «за закінченням терміну зберігання». Також, відповідач викликалась шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що підтверджується матеріалами справи. У визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву відповідач не подала, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомила, заяви про поновлення строку для подання такого до суду станом на день винесення рішення також не подано. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частина 2 статті 11 ЦПК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимов або заперечень. Стаття 81 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 525 ЦК України вказує на те, що одностороння відмова від зобов`язання одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1050 ЦК України вказує на те, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), о в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Оскільки звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань - це є способом цивільно-правової відповідальності боржника. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (розстрочення), то в разі прострочення повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п. 1 Закону України "Про споживче кредитування", постанови НБУ № 49 від 08.06.2017 року, врегулювання простроченої заборгованості - це здійснювані кредитором, новим кредитором, колекторською компанією заходи, спрямовані на погашення у позасудовому порядку заборгованості споживача, який прострочив виконання грошового зобов`язання (прострочена заборгованість) за договором про споживчий кредит або іншим договором, передбаченим частиною другою статті 3 цього Закону. Заходи, здійснювані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у процесі виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків в частині роботи з простроченою заборгованістю споживача, не є врегулюванням простроченої заборгованості; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту (сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит та загальних витрат за споживчим кредитом (витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб). Згідно з п. 1 та п. 2 ст. 8 цього Закону, реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України; для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. Постановою Великої Палати Верховного Суду України залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій у справі № 408/8040/12 від 13.06.2018 року та 686/19162/15-ц від 04.07.2018 року, якими стягнуто заборгованість за кредитним договором, яка включає у тому числі проценти та винагороду у вигляді комісії. Судом встановлено, що 23.11.2019 року відповідач - [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", у зв`язку з чим підписала заяву-згоду № 1089082 на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб від 23.11.2019 року. Відповідно до цієї заяви-згоди, клієнт, [PERSON] , акцептувала публічну пропозицію банку на укладення універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб банку та беззастережно та у повному обсязі приєдналася до умов цього договору. Відповідач ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту "Кредит готівкою, Top-Up 1 зі страховкою (3-500)", підтвердила укладення договору та зобов`язувалася виконувати його умови. Також 23.11.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22039000230343, згідно умов якого позивач надав кредит відповідачу на споживчі потреби в розмірі 53640,00 грн. на строк 48 місяців з кінцевою датою повернення кредиту 23.11.2023 року, зі сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту з 1 по 12 місяць - 1609,20грн., з 13 по 24 місяць - 1341,00грн., з 25 по 36 місяць - 804,60грн., з 37 по 48 місяць 495,00грн. та процентною ставкою, яка є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, а на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Також вказаним договором затверджено графік погашення платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором. Дані обставини підтверджуються копією Кредитного договору - а.с.5, копією паспорта споживчого кредиту - а.с.6, копією згоди на укладення Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб - а.с.7, випискою по особовому рахунку [PERSON] - а.с.13-39. Відтак, судом встановлено, що межах дії укладеного договору, банком здійснено кредитування поточного рахунку відповідача, надавши їй можливість використовувати кредитні кошти, визначені договором, що підтверджується випискою по рахунку, які клієнтом, [PERSON] своєчасно повернуті не були. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти не повернула (виписка по особовому рахунку - а.с.13-39). Станом на 13 вересня 2021 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 54209,28 грн., зокрема, залишок строкового кредиту - 39174,07грн.; залишок нарахованих строкових відсотків - 0,01грн.; залишок простроченого кредиту - 5647,94грн.; залишок прострочених відсотків - 0,26грн.; залишок прострочених комісій - 9387,00гривень. Враховуючи положення ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання неналежне виконання. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" підставні, а тому, позовні вимоги слід задоволити. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позову до суду у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved