Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначає, що 21.10.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1405574. 11.03.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 11032020. Відповідно до реєстру боржників від 11.03.2020 року до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 14322,00 грн., з яких: 6200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3348,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 4774,00 - сума заборгованості за пенею. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, пунктом четвертим прохальної частини позову просить справу розглядати за відсутності представника, не заперечує проти винесення заочного рішення. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, у судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак повістки повернулись на адресу суду з відміткою: « адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. З матеріалів справи вбачається, що 21.10.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1405574 (а.с. 7-8). Відповідно до умов даного договору Товариство надано клієнту грошові кошти в загальній сумі 6200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. 11.03.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 11032020. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників від 11.03.2020 року до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] сумі 14322,00 грн. Відповідача по справі було повідомлено про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1405574 від 21.10.2019 року, що підтверджується листами від 25.03.2020 року за вихідними номерами 003909626 та № 003909626-1 (а.с. 20,21). Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий їй кредит, в строки, передбачені Кредитним договором. Після відступлення права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Вирішуючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1, ч. 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування обставин, викладених в позовній заяві. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами існує спір, пов`язаний із невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем, що порушує права позивача, тому позовні вимоги, заявлені до [PERSON] , підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 2270,00 грн..

Outcome: approved