Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 25 листопада 2008 року відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши заяву, відповідач тим самим погодилася на те, що разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою така заява складає між нею та банком договір. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього строку сторони не проінформують один одного про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань по своєчасній сплаті кредиту станом на 01 червня 2016 року у неї виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 14570,52 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] не зявилася в судове засідання, однак директор Руденського психоневрологічного інтернату, який у відповідності до ст.66 ЦК України здійснює опіку за відповідачем, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи є письмове клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності, в якому він позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 25 листопада 2008 року відповідач [PERSON] звернулася до закритого акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк із заявою позичальника (а.с.9) про отримання кредиту в розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на запропонованих банком Умовах і правилах надання банківських послуг (а.с.11-44) та відповідно до довідки про умови кредитування (а.с.10). Пунктом 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, заявою позичальника та довідкою про умови кредитування передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 30,0 % на рік. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг та довідкою про умови кредитування передбачено сплату позичальником комісії. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та довідкою про умови кредитування передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків платежів по будьякому з грошових зобовязань, передбачених договором у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості. Пунктом 1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг та довідкою про умови кредитування передбачено сплату позичальником пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 1,0 %, але не менше 10,00 грн. в місяць. Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (а.с.50), ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 25 листопада 2008 року позичальника [PERSON] станом на 01 червня 2016 року (а.с.80-84), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком Приватбанк становить: 6118,50 грн. заборгованості за кредитом, 1343,50 грн. заборгованості по відсотках, 5036,91 грн. заборгованості по пені та комісії, 1150,00 грн. штрафів, 250,00 грн. штрафу (фіксована частина), 681,93 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості), а всього - 14570,52 грн. (6118,50 + 1343,50 + 5036,91 + 1150,00 + 250,00 + 681,93 = 14570,52). Так, відповідно до ч.1 ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 02 квітня 2009 року, яке набрало законної сили 14 квітня 2009 року (а.с.94-95), [PERSON] визнано недієздатною. Із довідки № 489, виданої 24 жовтня 2016 року Руденським психоневрологічним інтернатом (а.с.91), вбачається, що [PERSON] дійсно перебуває з 18 травня 2015 року у вищевказаній установі та знаходиться на повному державному забезпеченні. Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, на думку суду, обовязковою умовою відповідальності за порушення зобовязання є вина боржника. З огляду на вищезазначені положення закону суд вважає, що [PERSON] не може відповідати за невиконання зобовязання з моменту набрання рішенням про визнання її недієздатною законної сили, тобто з 14 квітня 2009 року. Як вбачається з виписки з карткового рахунку позичальника [PERSON] за кредитним договором від 25 листопада 2008 року за період з 25 листопада 2008 року по 14 квітня 2009 року (а.с.111), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком Приватбанк станом на 14 квітня 2009 року становить 300,20 грн., а тому суд вважає, що заборгованість у вищевказаній сумі підлягає стягненню з неї в користь позивача, тому що для цього є законні підстави. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 1378,00 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: partial