Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом про виселення. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] 13.06.2007 р. був укладений кредитний договір, згідно умов якого позивач надав [PERSON] кредит у виді кредитної лінії у розмірі 30 000, 00 доларів США строком до 12.06.2017 р. В свою чергу позивальник зобовязувався повернути грошові кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобовязань за договором 14.06.2007 р. між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та третьою особою [PERSON] був укладений договір іпотеки, згідно умов якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 25,60 кв.м., житловою площею 9,40 кв.м., який розташований за адресою: вул. Шкільна, 1, смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, та належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням Рівненського районного суду від 01.11.2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на зазначений житловий будинок, а [PERSON] виселено з вказаного житлового будинку. Позивачем на адресу відповідачки та як представнику неповнолітніх дітей була направлена письмова вимога про добровільне звільнення житлового будинку протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Представник позивача також зазначає, що відповідачка та її неповнолітні діти зареєстровані за адресою предмету іпотеки без згоди на те іпотекодержателя, а тому представник позивача вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України, і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинно відбуватись на підставі рішення суду. За таких умов просить суд постановити рішення, яким виселити відповідачку та неповнолітніх дітей з будинку за адресою: вул. Шкільна, 1, смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області. Представник позивача позов підтримав та просить суд його задоволити. Правове обґрунтування викладене в позовній заяві, про що описано вище. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що вона та її неповнолітні діти зареєстровані за адресою: [INFO]. Своїми діями вона не порушувала права позивача. За таких умов просить суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] просить не задовольняти позов. Пояснив суду, що кредит брався на споживчі цілі, але у звязку зі зміною економічного стану в країні його стало важко погашати. З приводу стягнення заборгованості за кредитним договором було прийняте судове рішення. В подальшому позивач звернувся до виконавчої служби, і з заробітної плати [PERSON] проводилися відрахування в рахунок виконання рішення суду з метою погашення заборгованості за кредитним договором. Надалі такі відрахування припинилися з незрозумілих причин. Заявив про готовність продовжувати погашати кредит. \~Представник\~третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області (як орган опіки та піклування) заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що в разі прийняття рішення про виселення відповідачки та її неповнолітніх дітей будуть порушені права неповнолітніх дітей. Просить суд звернути увагу на захисті прав неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] 13.06.2007 р. був укладений кредитний договір, згідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у виді кредитної лінії у розмірі 30 000, 00 доларів США строком до 12.06.2017 р. В свою чергу позивальник зобовязувався повернути грошові кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобовязань за договором 14.06.2007 р. між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та третьою особою [PERSON] був укладений договір іпотеки, згідно умов якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 25,60 кв.м., житловою площею 9,40 кв.м., який розташований за адресою: вул. Шкільна, 1, смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, та належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 01.11.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ROHPGА00000212 від 13.06.2007 року в сумі 66914 доларів 98 центів США, з яких 28211 доларів 18 центів США заборгованість за кредитом; 16138 доларів 54 центів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2570 доларів 24 центи США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 16778 доларів 80 центів США - пеня та штраф відповідно до п.5.4 договору; 31 долар 28 центів США - штраф (фіксована частина); 3184 доларів США 94 центи штраф (процентна ставка), звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № ROHPGА00000212 від 14.06.2007 року - житловий будинок за адресою: вул. Шкільна, 1, смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області. Також прийнято рішення про виселення [PERSON] з цього будинку. Зазначене рішення суду рішення набрало законної сили. У спірному будинку зареєстрована відповідачка з неповнолітніми дітьми, про що визнається сторонами та підтверджено письмовими доказами. Така реєстрація була проведена без згоди позивача. Представником ПАТ КБ ''ПРИВАТБАНК'' неодноразово направлялися вимоги щодо добровільного звільнення іпотечного житлового приміщення протягом одного місяця з моменту отримання даної вимоги, які були отримані відповідачкою, що підтверджується письмовими доказами. Вимога від 22.11.2013 року №30.1.0.0/2-355 отримана 04.12.2013 р., та вимога від 10.02.2014 року №111 отримана 18.02.2014 р. Однак вказані особи спірне житлове приміщення в добровільному порядку не звільнили. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України ''Про іпотеку'', звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно положень ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. У відповідності до правової позиції, яка міститься у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 25.11.2015 року у справі № 6-1061 цс15, за змістом статей 39, 40 Закону України "Про іпотеку" та статті 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина 2 статті 109 ЖК Української РСР). Представник позивача не висловив готовність надати постійне житлове приміщення особам, яких виселяють. Також при розгляді справи було встановлено, що на території Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області відсутнє соціальне житло, яке б могло бути надане відповідачці та її неповнолітнім дітям. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. За таких умов відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed