Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що між нею та відповідачем 28 жовтня 1995 року укладений шлюб. Подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Дитина навчається на денній формі навчання в автотранспортному технікумі державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет", у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку, щомісячно, на утримання повнолітнього сина до закінчення його навчання, але не більше, ніж до досягнення ним віку двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Чаплинської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області 19.09.1997 року (а.с. 6). Відповідно до даного свідоцтва відповідач по справі є батьком дитини, оскільки він записаний батьком в документі про народження. Згідно довідки № 673, виданої Чаплинською сільською радою Юр'ївського району Дніпропетровської області 04.09.2015 року, дитина мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). [PERSON] не працює, навчається на денній формі навчання в автотранспортному технікумі державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет", навчання триватиме до 01.07.2018 року. (а.с. 8,10). Суд вважає, що у зв'язку з продовженням навчання повнолітня дитина сторін потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно письмових пояснень, наданих до суду [PERSON], відповідач працює трактористом-машиністом сільгоспвиробництва у ФГ "МЮД" та сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) (а.с.29). На даний час відповідач в достатньому обсязі матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, хоча працює та отримує заробітну плату. Доказів зі своєї сторони на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість утримувати дитину. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров'я за вимогами ст.ст. 198, 199 СК України є однією з обов'язкових вимог стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін, той факт, що дитина навчається у навчальному закладі, мешкає разом із позивачем. Також суд враховує, що відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини [PERSON], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Отже, з огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, [PERSON] вже сплачує аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), тому суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання дитини, але не більше, ніж до досягнення ним віку двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд роз'яснює, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 487(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Outcome: partial