Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", 01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714, п/р № 37396000000004, заборгованість у сумі 186 462,26 гривень, з яких за кредитом - 166 355,29 грн., по відсотках - 7 452,47 грн., пеня - 12 654,50 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.02.2008 року Закрите акціонерне товариство "Альфа Банк" та фізична особа - громадянин України - [PERSON] уклали кредитний договір №700004242. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши боржнику кредит у сумі 19068,93 (дев'ятнадцять тисяч шістдесят вісім) доларів США 00 центів, що підтверджується випискою з особового рахунку боржника. У порушення умов договору, боржник свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.10.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом у сумі 186 462,26 гривень, з яких за кредитом - 166 355,29 грн., по відсотках - 7 452,47 грн., пеня - 12 654,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника 28.02.2008 року ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Договір поруки № 700004242-П, відповідно до якого відповідач поручився за виконання боржником обов'язків, які виникли на підставі Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору позивач змушений звернутись до суду з вищевказаною позовною заявою. Представник позивача у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за його відсутності не надавав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини. 28.02.2008 року Закрите акціонерне товариство "Альфа Банк" та фізична особа - громадянин України - [PERSON] уклали кредитний договір №700004242. Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" 19.08.2009 року приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства" назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства "Альфа-Банк" в Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк". Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач зобов'язується надати Боржнику кредит у сумі 19068,93 (дев'ятнадцять тисяч шістдесят вісім) доларів США 00 центів. Відповідно до умов договору, боржник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника 28.02.2008 року ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Договір поруки № 700004242-П, відповідно до якого відповідач поручився за виконання боржником обов'язків, які виникли на підставі Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (а.с. 15-17). Згідно з пунктом 6.4. Договору поруки, у разі збільшення обсягу відповідальності Боржника за основним договором передбачена цим Договором порука діє тільки у випадку, якщо Поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши боржнику кредит у сумі 19068,93 (дев'ятнадцять тисяч шістдесят вісім) доларів США 00 центів, що підтверджується випискою з особового рахунку боржника. У порушення умов договору Боржник свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.10.2014 року має прострочену заборгованість у сумі 186 462,26 гривень, з яких за кредитом - 166 355,29 грн., по відсотках - 7 452,47 грн., пеня - 12 654,50 грн. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення Боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як відповідальність поручителя. Як передбачено частиною 1 статті 551 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 28-30), з 28.02.2008 року відсоткова ставка за кредитом складала 13,50 %, з 01.09.2008 року - 16,50 %, тобто процентна ставка була збільшена. Досліджуючи питання надання відповідачем як поручителем згоди на збільшення процентної ставки за кредитним договором, суд виходить з наступного. Згідно з п. 2.1. Договору поруки від 28.02.2008 року, поручитель поручається за виконання боржником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. При цьому пунктом 6.2. Розділу № 2 Загальних умов кредитування фізичних осіб, який є додатком до Кредитного договору від 28.02.2008 року (а.с. 14), передбачено право банку змінити розмір процентів за користування кредитом у разі зміни ситуації на світових фінансових ринках та в інших випадках. Водночас порядок збільшення обсягу відповідальності поручителя врегульовано пунктом 6.4. Договору поруки, яким передбачено, що у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. Отже, суд вважає, що спірні правовідносини в даному випадку регулюються саме пунктом 6.4. Договору поруки, яким чітко передбачено необхідність одержання згоди поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності. Однак доказів надання відповідачем як поручителем своєї згоди на збільшення процентної ставки за основним договором позивачем суду не надано, у зв'язку з чим суд виходить з того, що такої згоди відповідач позивачеві не надав, у зв'язку з чим договір поруки від 28.02.2008 року відповідно до положень частини 1 статті 559 ЦК України є припиненим. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, що міститься у пункті 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», яким передбачено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме, враховуючи збільшення позивачем позовних вимог з 165 085,32 грн. до 186 462,26 грн. і сплату судового збору в сумі лише 1 650,85 грн., з відповідача на користь держави стягуються витрати по оплаті судового збору у сумі 213,77 грн. (1864,62 - 1650,85). На підставі викладеного і

Outcome: approved