Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5214,58 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 24.07.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому договором. Позичальник свої зобов`язання перед Банком не виконав. Станом на 11.11.2019 року заборгованість складає 5214,58 грн. [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим позивач у відповідності до ст.1281 ЦК України просить стягнути з відповідача [PERSON] , як спадкоємця позичальника вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з"явилася, однак подала до суду заяву , згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, в задоволенні позову просить відмовити, оскільки сплатила борг, що підтверджує довідкою АТ КБ "Приватбанк" та квитанціями. У відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 24.07.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позичальник свої зобов`язання перед Банком не виконав. Станом на 11.11.2019 року заборгованість складає 5214,58 грн. Позичальник [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2017 року. Спадкоємцем позичальника є [PERSON] , відповідач по справі, до якої у відповідності до ч. 2 ст.1281 ЦК України позивач пред`явив свої вимоги про стягнення боргу спадкодавця [PERSON] . Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з довідки № [NUMBER] , виданої 28.07. 2020 АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк». Згідно квитанцій від 08.07.2020 року було здійснено погашення боргу на загальну суму 5300 грн. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Разом з тим, належних доказів, щодо наявності у відповідача заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» за невиконання відповідних зобов`язань, позивачем не подано та не встановлено судом в ході розгляду справи. При цьому відповідачем доведено належними та допустимими доказами, що у неї не має заборгованості перед позивачем. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed