Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 33 551, 38 грн., та судовий збір у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕШ" та відповідачем був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № АР-00091998 у розмірі 3 200 грн.00 коп. з оплатою процентів за користування кредитом та строком повернення до 24.12.2018 р. 28 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕШ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФАКТОР" укладено Договір факторингу №ЛК-28-12-18, відповідно до якого, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕШ" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФАКТОР" право вимоги за договором №АР-00091998 від 09 грудня 2018 року, укладеним з позичальником [PERSON] . Відповідно до договору факторингу від 28 грудня 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФАКТОР" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 33 551, 38 грн., з яких: 3 200 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 1024 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 29 200 грн. 00 коп. - пеня за користування кредитом; 127 грн. 38 коп. - 3% річних від простроченої суми. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту виникла заборгованість, розмір якої станом на 26.12.2019 р. становить 33 551,38 грн. (тридцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят одна гривня 38 копійок), який розрахований наступним чином. Згідно Детального розпису сукупної вартості кредиту, який є Додатком №1 до Кредитного договору №АР-00091998 від 09.12.2018 р. відповідач повинен був сплатити до 24.12.2018 року 4 224,00 грн. (чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 00 копійок), з яких 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 копійок) платіж по кредиту; 1024,00 (одна тисяча двадцять чотири гривні 00 копійок) платіж по відсоткам. Відповідачем з моменту отримання кредиту по теперішній час не було сплачено жодної суми, відповідно до п.1.3 Кредитного договору від 09.12.2018 р. № АР-00091998 за період з 09.12.2018 по 24.12.2018 відповідачу було нараховано відсотки в сумі 1024,00 (одна тисяча двадцять чотири гривні 00 копійок). Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору відповідачу з 25.12.2018 р. по 26.12.2019 р. нараховано пеню у розмірі 29 200,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті гривень 00 копійок). Таким чином, заборгованість за Кредитним Договором від 09.12.2018 р. № АР-00091998 складає: - заборгованість по сумі кредиту - 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 копійок); - заборгованість по відсоткам - 1024,00 (одна тисяча двадцять чотири гривні 00 копійок); - пеня - 29 200,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті гривень 00 копійок); - 127,38 (сто двадцять сім гривень 38 копійок) - три проценти річних від простроченої суми, нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. На виконання умов Договору факторингу №ЛК-28-12-18 від 28 грудня 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФАКТОР" 28 грудня 2018 року направило відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги від Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕШ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФАКТОР" по зазначеному кредитному договору. Незважаючи на це, відповідач не виконує свого обов`язку щодо повернення наданого йому кредиту в строки, передбачені кредитним договором. 01.04.2020 р. заочним рішенням позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФАКТОР» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені повністю. 22.04.2020 р. відповідачем [PERSON] подано заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою судді від 23.04.2020 р. прийнято заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області №328/50/20 від 01 квітня 2020 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФАКТОР» до [PERSON] про стягнення заборгованості до розгляду. Ухвалою суду від 18.06.2020 р. заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області №328/50/20 від 01.04.2020 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФАКТОР» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Заочне рішення від 01.04.2020 року по цивільній справі №328/50/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФАКТОР» до [PERSON] про стягнення заборгованостіскасовано і призначено справу до розгляду в спрощеному порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕШ" та відповідачем був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № АР-00091998 у розмірі 3 200 грн.00 коп. з оплатою процентів за користування кредитом та строком повернення до 24.12.2018 р. Відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3 200 грн.00 коп., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 09.12.2018 р. Відповідно до п. 5.1 Договору у випадку, якщо позичальник у день повернення кредиту не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту та сплати нарахованих процентів (п. 4.2 кредитного договору), позичальник зобов`язаний з наступного дня після настання дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати кредитодавцю пеню в розмірі 2,5 % від суми залишку основного боргу за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми. Згідно з п. 5.2 Договору у випадку прострочення позичальником сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більш ніж на 14 календарних днів, позичальник додатково до пені, передбаченої п. 5.1 цього кредитного договору, сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 100,00 грн. Відповідно до п. 6.3 Договору, сторони дійшли згоди, що кредитодавець вправі на свій розсуд та без обмежень уступати (передавати) належні йому за цим Договором права будь-яким третім особам. 28 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕШ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФАКТОР" укладено Договір факторингу №ЛК-28-12-18, відповідно до якого, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕШ" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФАКТОР" право вимоги за договором №АР-00091998 від 09 грудня 2018 року, укладеним з позичальником [PERSON] . На виконання умов Договору факторингу №ЛК-28-12-18 від 28 грудня 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФАКТОР" 28 грудня 2018 року направило відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги від Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕШ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФАКТОР" по зазначеному кредитному договору. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Відповідач взяті на себе зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 26.12.2019 р. має заборгованість у розмірі 33 551,38 грн. (тридцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят одна гривня 38 копійок), який розрахований наступним чином. Відповідачем з моменту отримання кредиту по теперішній час не було сплачено жодної суми, відповідно до п.1.3 Кредитного договору від 09.12.2018 р. № АР-00091998 за період з 09.12.2018 по 24.12.2018 відповідачу було нараховано відсотки в сумі 1024,00 (одна тисяча двадцять чотири гривні 00 копійок). Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору відповідачу з 25.12.2018 р. по 26.12.2019 р. нараховано пеню у розмірі 29 200,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті гривень 00 копійок). Таким чином, заборгованість за Кредитним Договором від 09.12.2018 р. № АР-00091998 складає: - заборгованість по сумі кредиту - 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 копійок); - заборгованість по відсоткам - 1024,00 (одна тисяча двадцять чотири гривні 00 копійок); - пеня - 29 200,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті гривень 00 копійок); - 127,38 (сто двадцять сім гривень 38 копійок) - три проценти річних від простроченої суми, нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Обґрунтованим є нарахування позивачем 3% річних від простроченої суми за період прострочення в сумі 127 грн. 38 коп., оскільки, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Що стосується нарахованої пені, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ПК України). Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує, розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин», положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Аналогічні правові висновки виклав й Верховний Суд України в своїх постановах, зокрема від 03 вересня 2014 року по справі №6-100цс14 та від 04 листопада 2015 року по справі №6-1120цс15 в яких зазначав, що згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України, щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України, щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. З матеріалів справи вбачається, що нарахована позивачем неустойка (пеня) є надто завищеною, перевищує загальний розмір боргу за договором, що суперечить самій компенсаційній суті неустойки та засадам цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності та розумності. За встановлених обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише пеня в розмірі, що є співмірним з розміром боргу 4 224 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №АР-00091998 від 09.12.2018 р. ТОВ «ЛАЙМ КЕШ» правонаступником якого є позивач, надав відповідачу кредит. Однак, відповідач порушив вимоги кредитного договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту, відсотків і пені. Тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, заборгованості по простроченим відсоткам, суми нарахованих 3% річних від простроченої суми, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі, а також зменшеної судом суми пені. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе задовольнити позов частково. Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума на відшкодування понесених судових витрат в розмірі 490 грн. 98 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial