overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 11.12.1997 року між [PERSON], яка діяла в інтересах ЗАТ "Магазину №107" та [PERSON] був укладений договір №1476 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого останній придбав склопункт за адресою: м. Миколаїв, вул. Колодязна,10, загальною площею 212,7 кв.м., який належав ЗАТ "Магазин №107" на підставі Договору купівлі-продажу державного майна реєст. №1-1702 від 27.07.1995 р., зареєстрованого МОБТІ, реєст. №323 від 01.12.1997 р. і Свідоцтва про державну реєстрацію №13859333 від 02.02.1995 р. зареєстрованого МОБТІ, реєст. №5-113 від 14.01.1997 р. Договір №1476 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Товарній біржі "Нерухомість-Південь" у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» №1476 від 11.12.1997 р. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328,334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.11.1999 року між ним та відповідачами був укладений договір №237 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого він придбав квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачу. В рахунок укладеного договору він передав відповідачам відповідну грошову суму, а він фактично передав йому у власність нерухомість, а самеквартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідачі ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивачі просили визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином через оголошення у газеті "Ріднє Прибужжя". Третя особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 10 листопада 1999 року між сторонами був укладений договір №237 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивач придбав квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам на підставі "Свідоцтва про право власності на житло", виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду у відповідності до розпорядження №3588/Ф від 10.12.1993 р., зареєстрованого ММБТІ, реєстровий №16116 від 01.04.1994 р. Договір №237 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Універсальній біржі "Південь" у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» №237 від 10.11.1999 р., зареєстрованого в ММБТІ за №16116. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 328, 334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 вересня 1997 року між ним та відповідачем був укладений договір №720 купівлі-продажу, відповідно до якого вона придбала 15/100 частин домоволодіння №37 по вул. М.Морська, в м. Миколаєві, яка належала відповідачу. В рахунок укладеного договору вона передала відповідачу відповідну грошову суму, а він фактично передав їй у власність нерухомість, а саме квартиру 15/100 частин домоволодіння №37 по вул. М.Морська в м. Миколаєві. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом повторно через оголошення у газеті "Ріднє Прибужжя". Третя особа судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 16 вересня 1997 року між позивчаем та відповідачем був укладений договір №720 купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбала 15/100 частин домоволодіння №37 по вул. М.Морська, в м. Миколаєві, яка належала відповідачу на підставі "Договору дарування", виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстром №1-5649 від 01.09.94 р., зареєстрованого МБТІ в книзі за реєстр.№1449 від 03.09.94 р. Договір №720 купівлі-продажу був зареєстрований на Товарній біржі "Віконт-Т" у «Журналі реєстрації біржових угод», реєст."720, зареєстрованого ММБТІ за реєстр. №1449. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 328, 334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

19 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 11 грудня 1998 року між нею та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого вона придбала у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, від 01.12.1998 року, виданого ДКП "Комунар-Побут", зареєстрованого в МБТІ 03.12.98 р., за №19012. В рахунок укладеного договору позивачка передала відповідачам відповідну грошову суму, а вони фактично передали їй у власність нерухомість, а саме квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 11 грудня 1998 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивачка придбала у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, від 01.12.1998 року, виданого ДКП "Комунар-Побут", зареєстрованого в МБТІ 03.12.98 р., за №19012. Договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований філіалом №1 біржі нерухомості "Эдвайс-Консульт" у Журналі реєстрації біржових угод - реєстровий №400, зареєстрованого в ММБТІ 14.12.1998 за реєстровим №19012. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачкою при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

ПАТ "Акцент-Банк" звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № A202RX98830086 від 14.11.2012 року в сумі 17511 грн. 89 коп. в звязку з невиконанням зобовязань та судового збору в сумі 1218,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 14.11.2012 року [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору № A202RX98830086 з ПАТ "Акцент-Банк" отримала кредит в розмірі 5150,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 17.08.2015 року має заборгованість у розмірі 17511,89 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5150,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8,68 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 3708,00 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 7335,12 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 810,09 грн. штраф (процентна складова). 30.08.2016 року [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву в якій просить відмовити ПАТ "Акцент Банк" у задоволенні позовних вимог. Розірвати кредитний договір № A202RX98830086 від 14.11.2012 року, укладений між ПАТ "Акцент Банк" та [PERSON] з 15 листопада 2012 року. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" на користь [PERSON] судові витрати по справі. Представник ПАТ "Акцент Банк" в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи ПАТ "Акцент-Банк" повідомлений згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України. До суду подана заява про розгляд справи без участі представника банку та заперечення на зустрічну позовну заяву [PERSON]. Первісні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В задоволенні зустрічної позовної заяви просить відмовити повністю. Відповідач-позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник відповідача позивача [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позовної заяви ПАТ "Акцент Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості просила відмовити. Позовні вимоги [PERSON] просила задовольнити і стягнути з ПАТ "Акцент Банк" на користь [PERSON] витрати на адвоката. Мотивуючи вимоги обставинами і обґрунтуванням, які зазначені у позовній заяві. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи вважається повідомленим згідно ч. 4 ст. 76, ч.1 ст. 77 ЦПК України. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У позовній заяві позивач Кредитна спілка "Аккорд", просить суд стягнути з відповідача [PERSON] залишок по кредиту у сумі 5013 грн. 59 коп., залишок процентів 13133 грн. 07 коп., нараховані штрафні санкції 5013 грн. 59 коп.,інфляційна складова та 3% річних 5561 грн. 95 коп., всього залишок заборгованості в сумі 28722 грн. 83 коп. та судові витрати у розмірі 287 грн. 22 коп. Обґрунтовуючи позов посилається на те, що згідно із кредитним договором №ЄВ/08/763 від 08 лютого 2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 5500 грн. Відповідно до укладеного договору відповідач зобов'язаний сплатити Кредитній спілці "Аккорд" суму боргу з відсотками не пізніше до 08.02.2009 року. Оскільки відповідач порушує умови договору, не повертає гроші відповідно із терміном, вказаним у договорі, позивач вимушений звернутись до суду. Позивач «Кредитна спілка "Аккорд" у заяві, адресованій до суду просив розглянути справу у його відсутність, против винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи до суду не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із укладеного між сторонами кредитним договором №ЄВ/08/763 від 08.02.2009 року відповідачка отримала кредит у сумі 5500 грн. Відповідно до укладеного договору відповідачка зобов'язана сплатити Кредитній спілці "Аккорд" суму боргу з відсотками не пізніше до 08.02.2009 року. Ст.526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач отримавши кредит, порушив зобов'язання по погашенню кредиту, позивач згідно із договором має право вимагати повернення суми кредиту та нараховані проценти. Суд, перевіривши правильність нарахованої суми боргу приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 610, 554 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу з урахуванням процентів за користування кредитом, індексу інфляції з 3% річних, яка всього складає 28722 грн.83 коп. Крім того, згідно із ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 287 грн. 22 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У позовній заяві позивач Кредитна спілка "Аккорд", просить суд стягнути з відповідача [PERSON] залишок кредиту у сумі 2902 грн. 53 коп., залишок процентів 6603 грн. 01 коп., нараховані штрафні санкції 2902 грн. 53 коп.,інфляційна складова та 3% річних 3104 грн. 15 коп., всього залишок заборгованості в сумі 15512 грн. 22 коп та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. Обґрунтовуючи позов посилається на те, що згідно із кредитним договором №ЄВ-08/790 від 20 лютого 2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 3300 грн. Відповідно до укладеного договору відповідач зобов'язаний сплатити Кредитній спілці "Аккорд" суму боргу з відсотками не пізніше до 20.02.2009 року. Оскільки відповідач порушує умови договору, не повертає гроші відповідно із терміном, вказаним у договорі, позивач вимушений звернутись до суду. Позивач «Кредитна спілка "Аккорд" у заяві, адресованій до суду просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи до суду не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із укладеного між сторонами кредитним договором №ЄВ-08/790 від 20 лютого 2008 року відповідачка отримала кредит у сумі 3300 грн. Відповідно до укладеного договору відповідачка зобов'язана сплатити Кредитній спілці "Аккорд" суму боргу з відсотками не пізніше до 20.02.2009 року. Ст.526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач отримавши кредит, порушив зобов'язання по погашенню кредиту, позивач згідно із договором має право вимагати повернення суми кредиту та нараховані проценти. Суд, перевіривши правильність нарахованої суми боргу приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 610, 554 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу з урахуванням процентів за користування кредитом, індексу інфляції з 3% річних, яка всього складає 15512 грн.22 коп. Крім того, згідно із ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У позовній заяві позивач Кредитна спілка " Аккорд ", просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредиту у сумі 10594 грн.46 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. Обґрунтовуючи позов посилається на те, що згідно із кредитним договором від 13 серпня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 5000 / п'ять тисяч/ грн. Відповідно до укладеного договору відповідач зобов'язаний сплатити Кредитній спілці "Аккорд"суму боргу з відсотками відповідно до рекомендованого графіку платежів. Оскільки відповідач порушує умови договору, не повертає гроші відповідно із термінами, вказаними у договорі, позивач вимушений звернутись до суду. Позивач «Кредитна спілка " Аккорд " у заяві адресованій до суду просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи до суду не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах. Встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із укладеного між сторонами кредитним договором від 13 серпня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 5000 / п'ять тисяч/ грн. Відповідно до укладеного договору відповідач зобов'язаний сплатити Кредитної спілки "Аккорд "суму боргу з відсотками відповідно до рекомендованого графіку платежів. Ст.526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу. Оскільки відповідач, отримавши кредит, порушує зобов'язання по погашенню кредиту, позивач згідно із договором має право вимагати повернення достроково усієї суми кредиту. Суд, перевіривши правильність нарахованої суми боргу приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 610,554 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу з урахуванням процентів за користування кредитом: залишок кредиту 1690,68 грн., залишок процентів 5182,63 грн., інфляційна складова та 3% річних 3721,15 грн., а всього 10594,46 грн. Крім того, згідно із ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved