Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування заяви зазначає, що 17.11.2017 р. в м. Чернігів приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11805, про стягнення з неї на користь відповідача - 1 невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 26.07.2010 р. та Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.07.2017р. грошових коштів в сумі 72562,82 грн. з урахуванням: -заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5399,83 грн.; -заборгованості за відсотками у розмірі 59641,48 грн.; -заборгованості з комісії та пені у розмірі 3589,95 грн.; -заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; -заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3431,56 грн. Згідно зі змістом виконавчого напису стягнення за ним здійснено за період з 26.07.2010р. по 31.07.2017р. На підставі зазначеного виконавчого напису Бахмутським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відкрито виконавче провадження № 55661629 та постановою державного виконавця від 25.06.2018р. звернуто стягнення на її доходи. Вважає, що вищезазначений виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав Зі змісту спірного виконавчого напису вбачається, що заборгованість за цим написом стягується з позивачки за період з 26.07.2010р. по 31.07.2017р., що перевищує 3 роки, а, відтак, - не могла бути стягнена за виконавчим написом нотаріуса. Крім того, вона не визнає наявність заборгованості в сумі, що визначена у виконавчому написі. Разом з тим, з оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що його вчинено не на кредитному договорі, а на окремому бланку, у зв`язку з чим потребують перевірки умови договору, на який посилається нотаріус у спірному виконавчому написі. Вона стверджує, що не підписувала з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного договору, за умовами якого можливо було б стягнути зазначені у виконавчому написі суми. Водночас, розрахунку стягуваних сум у виконавчому написі не наведено, а доданий до нього документ під назвою «Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 26.07.2010, укладеного між Приватбанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 31.07.2017» фактично є не розрахунком, а набором числових значень, оскільки у даному документі не зазначено, яким чином, на підставі чого та за якою формулою утворилась кожна із сум, вказана в цьому документі. Разом з тим, із вказаного документа вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку застосовувалась різна процентна ставка у різні періоди, а також окремо підвищена процентна ставка (прострочена), що нараховується на суму заборгованості з урахуванням поточної процентної ставки (тобто відбувається нарахування процентів на проценти). В оскаржуваному виконавчому написі вказано, що вона проживає в м. Бахмут Донецької області, який відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. У зв`язку з цим існує законодавча заборона на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року по теперішній час, що охоплюється періодом стягнення за виконавчим написом та свідчить про порушення нотаріусом цієї заборони. З урахуванням наведеного суми, стягнуті з неї нотаріусом за спірним виконавчим написом, не є безспірними та неї не визнаються, а сам виконавчий напис вчинено без дотримання вимог та умов, визначених ст.88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 17.11.2017 р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11805, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 26.07.2010 р. та Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.07.2017р. грошових коштів в сумі 72562,82 грн. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5399,83 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 59641,48 грн.; заборгованості з комісії та пені у розмірі 3589,95 грн.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3431,56 грн. За змістом виконавчого напису стягнення за ним здійснено за період з 26.07.2010р. по 31.07.2017р (а.с.7). 25.06.2018 року державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області Сьоміної О.Я. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 55661629 на виконання виконавчого напису № 11805 виданого 17.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., якою звернуто стягнення на доходи боржника - [PERSON] (а.с.12-13). Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.07.2018 року про забезпечення позову (а.с.14) зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. від 17.11.2017 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з п.п.5.1, 5.2 п.5 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Разом з тим, з оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що його вчинено не на кредитному договорі, а на окремому бланку, у зв`язку з чим потребують перевірки умови договору, на який посилається нотаріус у спірному виконавчому написі У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11.03.2015 у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Серед документів, які надавалися приватному нотаріусу для вчинення нотаріального напису, відсутні документи, якими безспірно підтверджується сума заборгованості за кредитом. Таким чином, є підстави для висновку про те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. У Постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі за № 6-887цс17 зазначено, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. У зв`язку з цим сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню на її користь з відповідачів в рівних частках - по 539,01 грн. з кожного.

Outcome: approved