Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

03 жовтня 2014 року заявники звернулися до суду з даною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] їх батько - [PERSON] помер, про що в книзі 25 січня 2002 року зроблено запис за № 59. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,1593 га, яка передана йому для ведення особистого підсобного господарства в с. Нижній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області. Спадкоємцями за законом на спадщину є вони, доньки померлого, [PERSON] та [PERSON]. Крім них інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. З метою оформлення спадщини, вони звернулись до Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вони не взмозі, так як з'ясувалося, що в свідоцтві про смерть, про одруження спадкодавця зазначено по-батькові "[PERSON]", а у документах, які підтверджують право власності на нерухоме майно, а саме: у договорі купівлі-продажу зазначено по-батькові "[PERSON]", у Державному акті на право приватної власності на землю зазначено по-батькові "[PERSON]". Тобто при оформленні зазначених документів було допущено помилку. В зв'язку з розбіжністю в записі по-батькові спадкодавця, їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Для належного оформлення спадщини просять суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу 1/2 частини будинковолодіння [ADDRESS] від 17 квітня 1959 року, посвідченого держаним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1836, та Державного акта на право приватної власності на землю від 02 квітня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 585. Заявники подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Від представників заінтересованих осіб поступили заяви, згідно яких вони не заперечують проти задоволення заявлених вимог та просять справу розглядати без їх участі. З'ясувавши обставини, на які заявники посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що в книзі 25 січня 2002 року зроблено актовий запис за № 59. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 1959 року, посвідченого держаним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1836. Також померлому [PERSON] на підставі рішення Нижньовербізької сільської ради народних депутатів від 27 жовтня 1995 року належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1593 га, яка передана для ведення особистого підсобного господарства в с. Нижній Вербіж, Коломийського р-ну, Івано-Франківської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 02 квітня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 232. Спадкоємцями за законом на спадщину доньки померлого: [PERSON] та [PERSON]. Крім них інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. З метою оформлення спадщини, заявники звернулись до Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вони не взмозі, так як з'ясувалося, що в свідоцтві про смерть, про одруження спадкодавця зазначено по-батькові "[PERSON]", а у документах, які підтверджують право власності на нерухоме майно, а саме: у договорі купівлі-продажу зазначено по-батькові "[PERSON]", у Державному акті на право приватної власності на землю зазначено по-батькові "[PERSON]". В зв'язку з розбіжністю в записі по-батькові спадкодавця, їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Оскільки при оформленні договору купівлі-продажу та Державного акту на право приватної власності на землю було допущено помилку, то суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу 1/2 частини будинковолодіння [ADDRESS] від 17 квітня 1959 року, посвідченого держаним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1836, та Державного акта на право приватної власності на землю від 02 квітня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 585. Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.5/, копіями свідоцтв про народження /а.с.6-9/, копією свідоцтва про одруження /а.с.6/, копією воєнного білету /а.с.7/, копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.10/, копіями посвідчень /а.с.11, 13/, копією трудової книжки /а.с.12/, копією диплому /а.с.14/, копією договору купівлі-продажу /а.с.15/, копією довідки /а.с.16/, копією державного акту на право приватної власності на землю /а.с.17/, копією листа Коломийської міської державної нотаріальної контори від 30.09.2014р. № 757/02-14 /а.с.18/. На підставі ст., ст. 256, 257, 258 ЦПК України та

Outcome: approved