Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства та про стягнення аліментів, в котрій зазначено, що навесні 2008 року вона познайомилася з відповідачем та із серпня 2008 року вони почали проживати однією сім"єю, вести спільне господарство та підтримувати подружні стосунки, були пов"язані спільним побутом до серпня 2016 року. Від фактчиних шлюбних стосунків з відповідачем вона народила сина [PERSON], але так як проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу, то прізвище батька у свідоцтві про народження сина було зазначено з її слів. В подальшому їх сімейне життя не склалося. Матеріальну допомогу на утрмиання сина відповідач не надає, хоча є особою працездатною, працює, має задовільний стан здоров"я, інших утриманців не має. Вона проживає разом з дітьми та матір"ю в будинку [ADDRESS] працює прибиральницею в Національному педагогічному університеті "Ім. Драгоманова" та розмір її середньомісячної заробітної плати складає 2 847 грн. 20 коп., має на праві приватної власності вищевказаний будинок, рухомого майна не вона, ні її син не мають, жодного доходу її син не має. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина, в зв"язку з чим просила стягнути зх відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що визнає себе батьком [PERSON] та згідний сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. його заробітку. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч.2, ч. 3, ч.4 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути бути пред"явлений матір"ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. В силу п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3 спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що із серпня 2008 року сторони проживали однією сім"єю, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов"язки (довідка Жоравської сільської ради, а.с.5). [INFO] позивачка народила сина [PERSON], батьком котрого є відповідач по справі [PERSON] (свідоцтво про народження, а.с.5). Проте, в актовому записі про народження дитини відомості про батька записані зі слів [PERSON] та прізвище батька записано згідно прізвища матері, а ім"я, по батькові батька дитини- Назар Олександрович, тобто реєстрація дитини відбулася на підставі ст. 135 СК України. З моменту народження дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка проживає в [ADDRESS], належному їй на праві власності, працює прибиральницею в Національному педагогічному університеті "Ім. Драгоманова" та розмір її середньомісячної заробітної плати складає 2 847 грн. 20 коп. (довідка про доходи, а.с.16). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Він є особою працездатною, не працює, перебуває на обліку в Яготинському районному центрі зайнятості та його дохід за період з 09.12.2016 року по 31.07.2017 року склав 23948,13 грн. (а.с.17). [PERSON] має нормальний стан здоров"я, інших утриманців не має, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи дані обставини, а також те, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року становить 1777 гривень, то суд вважає, що на утримання неповнолітньої дитини з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 13000 гривень, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: partial