Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Мотивувала позивачка свій позов тим, що після смерті її чоловіка, відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Гагаріна, 30, в с. Миколаївка, Менського району Чернігівської області. Спадкоємцем першої черги на спадкове майно є позивачка та син спадкодавця [PERSON], який помер 12 липня 2012 року. Інших спадкоємців на спадкове майно як за заповітом, так і за законом немає. Фактично прийнявши спадщину, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В звязку з цим, позивачка звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Гагаріна, 30 в с. Миколаївка, Менського району Чернігівської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, 24 січня 2008 року в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 083316, виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області 25 січня 2008 року(а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Миколаївка, Менського району по вул. Гагаріна, 30. Спадкоємцем першої черги на спадкове майно за законом після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 24.01.2008 року є позивачка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу одруження серії І-ЕЛ № 484878 (а.с.7) та син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЕЛ № 296964, виданого Миколаївською сільською радою Менського району Чернігівської області 19.10.1991 року (а.с.9). 12.07.2012 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 187072, виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області 13.07.2012 року (а.с.8). Згідно довідки № 02-19/219, виданої сільським головою Миколаївської сільської ради Менського району 21.09.2015 року слідує, що інших спадкоємців першої черги за законом на спадкове майно нема. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] прийняла спадщину і звернулася до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про свідчить наявна в матеріалах справи постанова приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 355/02-31 від 31.07.2015 року. Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону). Відповідно до довідки № 02-19/219 від 21 вересня 2015 року, виданої сільським головою Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області зазначено, що згідно по господарського обліку (особовий рахунок № 181) станом на 15.04.1991 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Миколаївка по вул. Гагаріна, 30, має особовий рахунок № 181, головою колгоспного двору був [PERSON], та члени колгоспного двору [PERSON]. Станом на 15 квітня 1991 року дане домоволодіння мало статус «колгоспний двір». Встановлено, що будівництво будинку та надвірних споруд було завершено у 1973-1975 р.р., тобто до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1922 року. У даному кодексі відсутні положення щодо обовязкової державної реєстрації новозбудованого домогосподарства та положення, які б регулювали відносини повязані з колгоспними дворами. Оскільки у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Миколаївка по вул. Гагаріна, 30, був господарським двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства. Статтею 3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до довідки №825 виданої КП «Чернігівське МБТІ Чернігівської обласної ради» від 30.07.2015 року слідує, що станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння за адресою: вул. Гагаріна, 30 с. Миколаївка, Менського району, Чернігівської області не зареєстровано (а.с.12). Технічний паспорт на житловий будинок № 30 по вул. Гагаріна, 30 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області виготовлено 23.07.2015 року (а.с.13-17). Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Миколаївка, вул. Гагаріна, 30, Менський район, Чернігівська область має загальну вартість 23954 грн. 00 коп. (а.с.19-36). На підставі викладеного,

Outcome: approved