Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить змінити розмір, визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2017 року про стягнення на користь [PERSON] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 грн. та встановити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01 липня 2014 року рішенням Демидівського районного суду Рівненської області. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2010 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 500 грн. на обидві дитини щомісячно, починаючи з 16.11.2010 року і до досягнення ними повноліття. Рішенням Демидівського районного суду від 02.06.2017 року розмір аліментів, стягуваних із [PERSON] на користь позивачки було збільшено на утримання доньки [PERSON] на 900 грн. та сина [PERSON] 600 грн. щомісячно. Позивачка на даний час працює головним спеціалістом з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Демидівської РДА та регулярно отримує заробітну плату. Однак, всі витрати по утриманню дітей позивачка несе самостійно, купує необхідні продукти харчування, одяг, взуття, шкільне приладдя, які значно подорожчали та оплачує комунальні послуги. У зв`язку з значним підвищенням тарифів комунальні послуги (газопостачання, електропостачання та інше) значно ускладнилося її матеріальне становище і тому не спроможна забезпечити достатній матеріальний рівень дітей. Аліментів, які відповідач сплачує в розмірі 600 грн. щомісячно не вистачає на утримання сина. Відповідач має добрий стан здоров`я, постійно перебуває на заробітках і має нерегулярний високий дохід, інших утриманців немає, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. Під час розгляду справи в суді позивачка позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладеній у позовній заяві, просить їх задовільнити. Крім того позивачка просить визначити розмір аліментів, щоб був не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки прожитковий мінімум періодично збільшується. Відповідач позовні вимоги не визнав, подавши відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнав частково, оскільки позивачкою не надано жодного доказу, який би обгрунтовував розмір суми аліментів, які вона просить стягнути. Крім того, вказав, що він не працевлаштований, отримує нерегулярний дохід від підробітків; змушений постійно витрачати кошти на лікування, оскільки має такі захворювання як - остеохондроз хребта, лівобічний кіфосколіоз та деформацію хребців. В нього на утриманні знаходиться ще одна повнолітня дитина, яка продовжує навчання - [PERSON] .. Відповідач ніколи не відмовлявся та не відмовляється утримувати своїх дітей та сплачувати аліменти. Жодної заборгованості по сплаті аліментів у нього немає. Він і надалі буде допомагати своєму неповнолітньому сину, утримувати його та намагатиметься забезпечити його всім необхідним, проте в рамках своїх фінансових можливостей. Згідний на сплату аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1015 грн., розпочинаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи в суді відповідач підтримав свої пояснення викладенні у відзиві на позов. Додатково пояснив, що на сьогодні проживає з іншою дружиною у якої також є неповнолітня дитина. Тому йому потрібні кошти і на проживання з іншою сім`єю. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, повно та об`єктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи в порядку загального позовного провадження. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] є батько - [PERSON] та мати [PERSON] /а.с.3/. Шлюб між сторонами розірвано, про що підтверджує рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 01 липня 2014 року /а.с.5/. Рішеннями Демидівського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2010 року та 02 червня 2017 року, відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно ( а.с.4, 6-8). Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено підстави для зміни (збільшення) розміру аліментів, визначених рішенням суду. Такими підставами є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. Так в судовому засіданні досліджено довідку про склад сім`ї № 172 від 25.02.2019 року, видану Демидівською селищною радою Рівненської області, згідно якої встановлено, що у позивачки [PERSON] перебуває на утриманні син [PERSON] . Позивачка разом зі своїм сином та матір`ю проживає в [ADDRESS] (а.с.11). Обставинами, які змінили матеріальний стан позивачки [PERSON] після винесення судового рішення про стягнення на її користь аліментів в розмірі 600 (шістсот) гривень, вона вважає зростання прожиткового мінімуму для дитини та зміна економічної ситуації в державі, а саме з моменту винесення рішення суду зросли ціни на продукти харчування, одяг та ліки, комунальні послуги та промислові товари, а відтак змінився її матеріальний стан. Грошові кошти необхідні для придбання для сина продуктів харчування, одягу та взуття, шкільного приладдя, оплату за спожиту електроенергію та опалення будинку. Суд встановив, що на момент звернення позивачки до суду, набрали чинності зміни до ч.2 ст. 182 СК України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 грн. Таким чином судом встановлено обставини, які є підставами для збільшення розміру аліментів, стягуваних із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина за рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи по суті, судом досліджені докази, які підтверджують стан здоров`я відповідача [PERSON] та можливість сплати ним аліментів. Так, відповідно до довідки ЛКК КНП "ЦПМСД" Демидівської селищної ради № 210 від 15.04.2019 року, [PERSON] протипоказана важка фізична праця, у зв`язку з поширеним остеохондрозом хребта, лівобічним кіфосколіозом та деформацією хребців. (а.с. 24). Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] з січня 2016 року постійного місця роботи не має (а.с.26-23). Таким чином, приймаючи рішення щодо розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, суд бере до уваги встановлені та передбачені ч.1 ст.182, ч. 1. ст. 192 Сімейного кодексу України обставини, що мають істотне значення при визначенні та зміні розміру аліментів. Так встановлено, що відповідач постійного місця роботи і джерела доходів немає. Крім того, [PERSON] необхідно нести витрати на своє особисте лікування та сплату аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Встановлені судом вищевказані обставини, обмежують можливості відповідача щодо отримання належних та достатніх доходів для сплати ним на утримання неповнолітнього сина аліментів у розмірі 2000 гривень щомісяця. Крім того, відповідно до змісту ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок по здійсненню витрат на утримання дитини, лягає на обох батьків, у зв`язку з чим, при визначенні розміру аліментів має враховуватись участь кожного з батьків у таких витратах. Вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, стягуваних із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей за рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2017 року та стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімумів встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 768,40 грн. судового збору, у зв"язку з тим, що позивачка згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по даній категорії справи. У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст.180, 182, 192 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до п..23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial