Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся з уточненим позовом до відповідача та просив суд про зобов'язання останнього провести перерахунок по здійсненню позивачем оплати за спожиту електроенергію з 12.12.2013 року відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліцію» в розмірі 50 % знижки без встановлення меж споживання. В обґрунтування уточненої позовної заяви посилається на те, що він є пенсіонером МВС України та має право на 50 % знижки без встановлення меж споживання по оплаті за спожиту електроенергію відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліцію», однак відповідач здійснює нарахування по оплаті з дотриманням норм споживання. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивач позов підтримав повністю, представник відповідача позов не визнав в повному обсязі, вважає дії відповідача правомірними. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Позивач є пенсіонером МВС України з 31.12.2012 року, що підтверджується змістом посвідчення (а.с.3) і не оспорюється представником відповідача. Згідно довідки № 299 від 02.12.2013 року (а.с. 3), позивач та члени його сім'ї мають право на 50 % знижки по оплаті комунальних послуг відповідно до Закону України «Про міліцію» довічно за адресою: [ADDRESS]. Своєчасне отримання цієї довідки відповідачем, як і сама пільга представником відповідача не оспорюється. Як випливає з листа відповідача від 23.01.2014 року, довідки від 08.09.2014 року, відповідач не оспорює право позивача на 50 % знижки по оплаті спожитої електроенергії (а.с. 5, 28), але в межах норм, визначених постановою КМУ № 879 від 01.08.1996 року зі змінами та доповненнями (постанова втратила чинність на підставі постанови КМУ N 409 (409-2014-п ) від 06.08.2014). Згідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про міліцію» працівникам міліції та членам їх сімей надається 50 % знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. При цьому, згідно із змінами, внесеними Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", у 2008 році 50 % знижка з оплати комунальних послуг та палива надавалась в межах норм, встановлених законодавством. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, визнано неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення». Так цим рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп зміни, внесені абзацом «а» підпункту 1 пункту 68 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (у ч. 4 ст. 22 Закону України «Про міліцію» доповнено словами «в межах норм, встановлених законодавством»), визнано неконституційними. Таким чином, після 22.05.2008 р. обсяг пільгового споживання електроенергії для працівників міліції та пенсіонерів МВС не обмежується нормами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.96 р. N 879. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") від 03 червня 1999 року (справа N 1-8/99 N 5-рп/99) під членом сім'ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони за змістом пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої та п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" треба розуміти особу, що перебуває з суб'єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв'язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони; веденням з ним спільного господарства. Такі ознаки (вимоги) застосовуються диференційовано при конкретному визначенні членів сім'ї, які мають право на названі пільги. До кола членів сім'ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Щодо них ознака (вимога) ведення спільного господарства з суб'єктом права на пільги в оплаті користування житлом і комунальними послугами застосовується лише у передбачених законом випадках. Діти є членами сім'ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членами сім'ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб'єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв'язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Згідно п. 12 Розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», внесені зміни у ст. 22 Закону України «Про міліцію» (набирали чинності з 1 квітня 2014 року): 1) частину четверту викладено у такій редакції: "Працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством"; 2) частини шосту та сьому викладено у такій редакції: "За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України". На час ухвалення рішення ці положення закону неконституційними не визнавалися. Відповідно постанови КМУ від 06 серпня 2014 р. № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» постанова (набирала чинності з 1 жовтня 2014 року) встановити нові соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги. Таким чином, після 22.05.2008 року і до 01.04.2014 року обсяг пільгового споживання електроенергії для працівників міліції та пенсіонерів МВС не обмежується нормами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.96 р. N 879. Отже, в період часу з 12.12.2013 року по 31.03.2014 року обсяг пільгового споживання електроенергії для позивача як пенсіонера МВС та членів його сім'ї не обмежується нормами. В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. В задоволенні іншої частини вимог, в тому числі і на майбутнє, суд відмовляє, оскільки чинне законодавство не передбачає такого способу захисту прав, об'єктивні дані щодо можливого порушення прав позивача відповідачем суду не надано, вимоги в цій частині необґрунтовані. Судові витрати компенсувати за рахунок держави, оскільки позивач, як споживач, звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed