Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з червня 2003 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки надавати відмовляється. Їй самій приходиться нести всі витрати на утримання дитини, забезпечувати продуктами харчування, одягом, тощо, що потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач є працездатною особою, працює на шахті "Торецька", на утриманні інших дітей не має, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дитини. Своєю заявою від 07.11.2014 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх доходів відповідача. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, вважає, що зазначена частка аліментів на утримання доньки є завищеною, доводи позивача є незрозумілими і необґрунтованими. Разом з цим, суду зазначив, що утримувати дитину є рівним обов'язком як батька, так і матері. Позивач також працює, тому повинна утримувати дитину. На теперішній час він сплачує кредит, який отримав для ремонту в будинку батьків позивача по справі, тому позивач написала розписку, що до погашення кредиту вона не матиме претензій по аліментам, також він щомісяця несе витрати по сплаті комунальних послуг, придбанню продуктів харчування, тощо. Отже, у випадку стягнення з нього аліментів у розмірі, який вимагає позивач, він буде позбавлений засобів до існування. Тому, просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в частці від його заробітку з урахуванням наявності у нього інших споживчих витрат. При цьому, вважає, що права та інтереси їх спільної дитини не будуть ущемлені. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 60 (а.с. 5). [INFO] від спільного проживання у них народилася донька [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки про склад сім'ї № 98 від 07.10.2014 року, виданої органом самоорганізації населення "Доброта" (а.с. 4) неповнолітня дитини проживає разом з матір'ю, позивачем по справі (а.с. 4). Проте, що відповідач по справі проживає окремо від сім'ї свідчить акт вуличного комітету від 11.11.2014 року (а.с. 24). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Судом з'ясовано, що [PERSON] якими-небудь захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини не має, є працездатною особою, працює на відокремленому підрозділі "Шахта "Торецька" Державного підприємства "Дзержинськвугілля", розмір його середньомісячної заробітної плати складає 4722 грн. 29 коп. (а.с. 26), при цьому позивач несе додаткові витрати, а саме щомісячно сплачує отриманий в інтересах сім'ї кредит у сумі 1183 грн. Враховуючи, що стаття 180 СК України передбачає рівний обов'язок як матері, так і батька утримувати дитину, який є особистим, індивідуальним, то судом при визначення розміру аліментів також враховано, що позивач, з якою проживає дитина є працездатною, на утриманні, крім власної ждитини більше нікого не має, працює, її середньомісячна заробітна плата складає 1965 грн. 44 коп. (а.с. 23). Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд не приймає до уваги представлені [PERSON] розписки позивача по справі, згідно яких остання відмовляється від свого права про примусове стягнення аліментів на утримання дитини, так як відповідно до ст. 181 СК України це не є способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених вимог, тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved