Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ "Красний Рибак", [PERSON] про зобов'язання вчинити певні дії, а саме просить зобов'язати ТОВ "Красний Рибак" укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться на території Бадацької Коси, № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], Білгород-Дністровського райну Одеської області. В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що 03 березня 2014 року між ним та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, що належить товариству та знаходиться на території Будацької коси № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], Білгород-Дністровського райну Одеської області. Позивач стверджує, що відповідно до умов договору прийняв на себе зобов'язання сплатити частину грошових коштів, необхідних для підготовки пакету документів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі отримати технічні паспорти в КП БТІ, дублікати втрачених свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна та передати їх ТОВ "Красний рибак". ТОВ "Красний рибак" зобов'язувалося підготувати пакет документів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, на протязі 1 місяця. На виконання зазначених умов позивачем були передані директору підприємства ТОВ "Красний рибак" грошові кошти в сумі 3000 грн. Однак, до теперішнього часу зобов'язання покладені на відповідача останнім не виконані, у зв'язку із чим позивач був змушений звернутися до суду із відповідним позовом. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], ТОВ "Красний Рибак" про визнаня договору купівлі-продажу нежитлових будівель дійсним, та просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у зв'язку з їх безпідставністю; визнати договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 10 січня 2014 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "Красний рибак" дійсним; визнати за [PERSON] право власності на нежитлові приміщення "будинки відпочинку рибалок", які знаходяться на території Будацької коси, Білгород-Дністровського райну Одеської області № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]; зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняті спірні будівлі. Позивач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви, наданої до суду просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги за первісним позовом підтримує, просить задовольнити. Представник ТОВ "Красний рибак", у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви, наданої до суду, проти задоволення первісного позову заперечує, зустрічний позов просить задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви позовні вимоги за первісним позовом не визнає, просить у їх задоволенні відмовити, зустрічний позов просить задовольнити. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, в обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] не було надано суду належних та допустимих доказів наявності між сторонами будь-яких договірних відносин та укладення правочинів, які є підставою для набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином, вимога позивача [PERSON] про зобов'язання ТОВ "Красний рибак" укласти із ним договір купівлі-продажу нерухомого майна є безпідставною, необгрунтованою та ткою, що не підлягає задволенню. 10 січня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Красний Рибак» було укладено договір купівлі - продажу нежитлових будівель. Відповідно до п .І.І. Договору Продавець передав у власність Покупця наступні нежитлові будівлі: - «будинок відпочинку рибалок», яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород - Дністровський район, с/рада Приморська, Будацька коса №[NUMBER] , загальною площею 480, 8 кв.м., - «будинок відпочинку рибалок», яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород - Дністровський район, с/рада Приморська, Будацька коса №[NUMBER], загальною площею 101,7 кв.м. - будинок відпочинку рибалок», яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород - Дністровський район, с/рада Приморська, Будацька коса №[NUMBER], загальною площею 404,2 кв.м, а Покупець прийняв зазначені об'єкти і зобов'язався сплатити договірну ціну за нього. 11 січня 2014 р. Продавець належним чином передав, а Покупець прийняв нежитлові будівлі, передача нежитлових будівель здійснювалась сторонами шляхом підписання акту прийому-передачі від 11.01.2014 р. Згідно цього договору до позивача перейшло право власності на нежитлові будівлі, які є предметом договору купівлі-продажу. Згідно з ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України істотними умовами договору купівлі-продажу є найменування майна, що продається, та його ціна. Між позивачем і відповідачем досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, що підтверджується письмовими доказами: договором купівлі-продажу від10 січня 2014 року. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання його сторонами. Позивач виконав свої зобов'язання за договором: сплатив відповідачеві грошові кошти за нежитлові приміщення. Як вже зазначалося вище нежитлові приміщення були передані у користування [PERSON], відповідно до акту прийому-передачі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч.2 ст. 16, ст. 392 ЦК України захист права власності здійснюється шляхом його визнання. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначенні сподівання, тобто те, на що розраховує позивач, як власник спірного нерухомого майна, відповідачем порушені. За статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі. З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов'язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм. Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». В силу ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. У першу чергу ця повага повинна виходити від держави й втілюватися у вигляді прийняття законодавчих, виконавчих дій, що захищають право власності від незаконних зазіхань із боку кого б то не було. Враховуючи вищевикладене, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано [PERSON], однак він не може зареєструвати право власності на нього, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання дійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна підлягають задоволенню. У задоволенні позовних [PERSON] щодо зобов'язання [PERSON] звільнити самовільно зайняті будинки відпочинку рибалок", які знаходяться на території Будацької коси, Білгород-Дністровського райну Одеської області № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] суд вважє за доцільне відмовити, оскільки будь-яких доказів самовільного зайняття цих будівель відповідачем суду надано не було, а доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Outcome: partial