Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - органу опіки та піклування при виконкомі Тульчинської міської об`єднаної територіальної громади Вінницької області про визначення місця проживання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей, відповідач [PERSON] зареєстрована в одному з ним будинку, який належить його матері, однак часто залишає зареєстроване місце проживання. В даний час місце її знаходження йому невідоме з 31.10.2018. Діти проживають з ним та відвідують навчальні заклади. Будинок, в якому він з дітьми проживає, відповідає всім вимогам для нормального проживання дітей. В телефонному режимі мати дітей повідомила, що коли вона повернеться, то забере дітей і вони будуть проживати з нею. Вважає, що відповідач такими діями може зашкодити інтересам дітей, які проживають разом з ним в одному будинку, забезпечені усім необхідним, а також оточені турботою. В зв`язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визначити місце проживачння дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з ним, за адресою: [ADDRESS] . Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять позов задовольнити. Також позивач повідомив, що його син [PERSON] не бажає з`являтися до суду. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали та просять відмовити в задоволення позову. Також відповідач пояснила, що вона з жовтня 2018 з позивачем не проживає. Відповідач застосовував щодо неї насильство, а тому вона покинула сім`ю. З дітьми вона спілкується в телефонному режимі. Відповідач перешкоджає їй спілкуватись з дітьми. На даний час вона проживає в м.Білгород-Дністровський, Одеської області та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком з яким планує зареєструвати шлюб. Вважає, що діти мають проживати з нею. Третя особа в судовому засіданні підтримала висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради, який наявний в матеріалах справи. Також вказала, що на засідання комісії були присутні обоє батьків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що раніше вони сім`ями тісно спілкувалися із сім`єю [PERSON] , коли вони жили разом. Їй відомо, що в сім`ї [PERSON] була добра атмосфера. Однак, позивач застосовував щодо відповідача насильство, а згодом залишив дітей біля себе. [PERSON] приймає участь у вихованні дітей. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює вчителем [PERSON] . Дитина підготовлена до школи дуже добре, доглянута, всім забезпечена. За п`ять місяців мати дитини жодного разу їй, як вчителю, не телефонувала. Всі питання вирішує батько. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює вчителем [PERSON] та є членом комісії із захисту прав дитини при виконкомі Тульчинської міської ради. З жовтня 2019 року [PERSON] навчається непогано. Його батько є членом батьківського комітету. У зв`язку із карантином вона спілкується з батьком по телефону. З матір`ю [PERSON] у неї контактів не було. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження від 30.07.2014 серія [NUMBER] (а.с. 7 т.1) та копією свідоцтва про народження від 11.12.2013 серія [NUMBER] (а.с. 8). Згідно копій довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Вінницької області (а.с.13, 14 т.1) вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11.09.2013, а [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 13.11.2018. Також даний факт підтверджується копією домової книги (а.с.15-18 т.1). Згідно копії паспорту серія [NUMBER] , виданого 16.02.2009 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області (а.с.4 т.1) позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 08.02.2003. Згідно копії паспорту серія [NUMBER] , виданого 15.05.2017 Тульчинським РС УДМС України у Вінницькій області (а.с.5 т.1) відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 11.09.2013. Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових та санітарно-гігієнічних умов життя сім`ї [PERSON] від 11.11.2018 (а.с.27 т.1) вбачається, що в [ADDRESS] проживають: батько [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Санітарно-гігієнічний стан житлових приміщень задовільний. В наявності є автомобіль Мерседес. Будинок в якому проживає [PERSON] відповідає всім вимогам для нормального проживання дітей. Згідно копії акту обстеження умов проживання [PERSON] від 15.11.2018 (а.с.28 т.1) вбачається, що в [ADDRESS] проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка на момент виходу відсутня, [PERSON] - бабуся, яка проживає в іншій частині будинку. Житло розміщене на І поверсі, одноповерхового будинку, скаладається із 2-х кімнат, кухні, вітальні, санвузла. Опалення автономне газове, котел твердопалевний. Санітарно-гагаєнічний стан будинку задовільний. Кухня та ванна кімната обладнані необхідною технікою. Для виховання та розвитку дітей створено належні умови. Дитяча кімната обладнана необхідними меблями. Діти забезпечені одягом та взуттям в достатній кількості. Згідно копії довідки голови квартального (вуличного, будинкового) комітету Тульчинської міської ради Вінницької області від 11.11.2018 (а.с.12. т.1) син [PERSON] та дочка [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дружина [PERSON] в даний час з сім`єю не проживає. Згідно копії довідки голови квартального (вуличного, будинкового) комітету Тульчинської міської ради Вінницької області від 18.11.2018 (а.с.12 т.1) [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] та дочкою [PERSON] . Дружина [PERSON] часто зникає з дому в невідомому напрямку, тижнями не з`являється до дітей. В даний час місце її знаходження невідоме з 31.10.2018. Відповідно до копії договору дарування від 02.10.2004 серія ВВК №325496 (а.с.20 т.1), копії витягу з Державного реєстру правочинів від 02.10.20043164887 (а.с.21 т.1), копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.10.2004 №5105991 (а.с.19 т.1) вбачається, що власником житлового будинку, розташованим за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] , складеного 11.10.2004 (а.с.22-26 т.1), загальна площа будинку складає 87,9 кв.м., а житлова - 53,8 кв.м. Згідно копії довідки Тульчинського закладу дошкільної освіти комунальної форми власності Тульчинського району Вінницької області від 13.11.2018 №14 (а.с.11 т.1) [PERSON] була прийнята в заклад 09.05.2016, вибула 05.04.2017, прийнята 03.05.2017 та рахується в списковому складі і відвідує Тульчинський ЗДО №5 по даний час. За період перебування дитини в закладі батько відвідував заклад та цікавиться вихованням доньки. З 05.11.2018 по даний час батько приводить та забирає доньку з закладу. Згідно копії характеристики [PERSON] , учня 5-В класу Тульчинської ЗШ І-ІІІ ступенів №1, виданої Тульчинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 Тульчинської міської ради Вінницької області від 29.10.2018 №386 (а.с.10 т.1) [PERSON] в даній школі навчається з 01.09.2014. За час навчання виявив достатній і середній рівень знань. Програмовий матеріал в основному засвоює на середньому рівні. Адаптація до 5 класу проходить повільно. Має хорошу пам`ять, проте недостатньо працює, щоб відтворити вивчене. Мають місце пропуски уроків. Доручення виконує охоче, працелюбний. За характером емоційний, вразливий, нестриманий, не сприймає критику з боку вчителя та однокласників. З однокласниками відносини добрі. Виховання дитини з першого по четвертий клас займалась в основному мама, відвідувала батьківські збори, спілкувалась з класним керівником, у зв`язку з тим, що батько був у відрядженнях. На даний момент батько постійно підтримує зв`язки з вчителями та класним керівником. Згідно копії характеристики на [PERSON] , виданої Тульчинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 Тульчинської міської ради Вінницької області від 11.09.2020 №237 (а.с.244 т.1) [PERSON] навчався у 6 класі в 2019/2020 навчальному році, засвоїв програму з основ наук на достатньому рівні. Під час дистанційного навчання був забезпечений електронними засобами, тому успішно закінчив навчальний рік. [PERSON] бере активну участь в житті класу, у виховних заходах. Виконує класні доручення. Хлопчик виховується у неповній сім`ї, проживає з батьком [PERSON] , який підтримує постійний контакт з класним керівником, вчителями -предметниками, цікавиться шкільним життям сина. Створені належні умови для навчання та розвитку сина. Батько член батьківського активу класа. Мати хлопчика [PERSON] протягом навчального року на контакт з класним керівником, вчителями не виходила. Поведінка [PERSON] задовільна, на зауваження реагує адекватно. Має гарні стосунки з однокласниками. Згідно копії характеристики на [PERSON] , виданої квартальною [PERSON] від 11.11.2018 (а.с.9 т.1) [PERSON] в даний час проживає по [ADDRESS] разом з дітьми, дочкою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] . Турботливий батько приділяє багато уваги вихованню дітей, постійно ходить з ними на прогулянки. Діти забезпеченя всім необхідним для їхнього розвитку. З сусідами [PERSON] живе мирно, ніяких конфліктів з його боку не було. Він працює, створив всі необхідні умови для сім`ї, але дружина [PERSON] часто зникає з дому, по два тижні не з`являється до дітей. На допомогу приходить його мати, яка живе поруч. Відповідно до копії довідки голови квартального (вуличного, будинкового) комітету Тульчинської міської ради Вінницької області від 02.03.2020 (а.с.112. т.1) [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , але зареєстрована в [ADDRESS] . За адресою проживання скарг на неї не надходило. Характеризизується позитивно, доброзичлива, допомагає сусідам, до дітей відноситься добре. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 02.03.2020 (а.с.114 т.1) [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщено на 2 поверсі 2-х поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, кухні, коридору, санвузла. Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний. В кімнатах чисто і охайно. Опалення автономне газове. В квартирі є дві кімнати в яких можуть проживати діти. Для дітей є два окремих ліжка, шафа для одягу, письмовий стіл, полиця для книг, на якій є дитяча розважаюча література. Згідно копії довідки №125 від 28.02.2020 про реєстрацію місця проживання особи (а.с.115 т.1) [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 28.02.2020. Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.03.2020 (а.с.116 т.1) [PERSON] являється фізичною особою-підприємцем з 02.03.2020. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від 25.09.2020 №203 (а.с.9 т.2) комісія прийшла до висновку про доцільність та відповідність інтересам малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначення місця проживання разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] . На засіданні комісії були присутні обоє батьків, де мати повідомила, що батько [PERSON] перешкоджає їй у спілкуванні з малолітніми дітьми. Подарунки та дитячі речі, придбані нею не завжди приймаються батьком дітей, а періодичні побачення з дітьми відбуваються за згодою батька. Також комісією було встановлено, що у 2017 стосунки між батьками погіршились і в жовтні 2018 року мати [PERSON] залишила малолітніх дітей на батька та виїхала у невідомому напрямку, не повідомивши про своє місце знаходження. У 2020 році мати [PERSON] повернулась в м.Тульчин, орендує житло, коштів на утримання дітей не надає, так як працює періодично, не маючи стабільної роботи. На даний час спілкується з дітьми, але це спілкування є недостатнім, фактичної участі у вихованні немає. Діти перебувають на утриманні батька, якому в цьому допомагає баба [PERSON] . Також судом оглянуті в судовому засіданні матеріали відносно [PERSON] за період 2017-2020, а саме які зареєстровані в ІТС ІНПН Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області (журналі ЄО), зокрема №55 від 05.01.2017, №84 від 08.01.2017, №3615 від 03.09.2018, №192 від 14.01.2020, №672 від 20.02.2020, відповідно до яких вбачається, що 08.01.2017 та 30.08.2018 між сторони виникав конфлікт, який було мирно урегульовано між сторонами. 05.01.2017 між ними виник конфлікт з приводу того, що [PERSON] не відпускав [PERSON] та їх спільних дітей до родичів в м.Одесу. Ознак кримінального порушення встановлено не було. Надану відповідачем довідку-характеристику на [PERSON] , видану виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Вінницької області (а.с.113 т.1) суд до уваги не бере, так як дана довідка не містить дату її видачі, а тому не є належним доказом. Також суд не бере до уваги письмові свідчення свідка [PERSON] (а.с.1-3 т.2), оскільки данний свідок в судове засідання не з`явився та не підтвердив надані ним раніше письмові пояснення. Долучені до матеріалів справи за заявою відповідача ксерокопії фотознімків (а.с.117-142 т.1) суд не оцінює, так як відповідачем не зазначено, яку доказову інформацію несуть ці фотографії. Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та показів свідків судом встановлено, що сторони з кінця жовтня 2018 року проживають окремо, їх малолітні діти тривалий час проживають разом з батьком в [ADDRESS] діти відвідують навчальні заклади, позивачем для дітей створені всі належні умови для проживання, навчання та розвитку, мати самоусунулась від їх виховання. На даний час між сторонами існують неприязні стосунки, з кінця 2018 року сторони не можуть дійти згоди щодо того, з ким із них будуть проживати їх малолітні діти. Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд виходить з таких обставин. Статтею 51 Конституції України кожному з подружжя гарантовані рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.2 ст. 2 СК України сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано Сімейним кодексом України. Згідно із ч.6 ст.7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, на турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Така правова позиція викладена і Верховним Судом України в постанові від 14.12.2016 у справі № 6-2445цс16. Таким чином, вищезазначене положення Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. При цьому, вимоги національного законодавства, а саме: ст. 21, 22, 24, 51 Конституції України, ст. 141 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають рівність всіх громадян перед законом і рівність обох батьків щодо виховання та утримання своїх дітей без будь-яких привілеїв і обмежень, включаючи стать особи. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В свою чергу, судом враховано, що станом на час розгляду справи [PERSON] лише 7 років, а [PERSON] вже виповнилось 12, однак суд вважає доцільним не з`ясовувати думку [PERSON] з приводу визначення місця його проживання, щоб не завдати психологічної травми даній дитині. Відповідно до положень статті 3 Міжнародної Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01.07.2017 у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (рішення від 08.01.2009 у справі "Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії" та рішення від 16.07.2015 у справі "Мамчур проти України"). Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, психологічний стан тощо. Найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29.11.2017 в справі № 6-1945цс17). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, відповідач до суду відзив не направила та не надала доказів, що визначення місця проживання дітей разом з батьком буде суперечити інтересам дітей. Зібрані у справі докази свідчать про те, що батько [PERSON] постійно піклується про дітей, бере участь у їх духовному та фізичному розвиткові, цікавиться навчальним процесом, в той час як мати [PERSON] не цікавиться успіхами та навчанням дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Зважаючи на викладене, враховуючи висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, сталі соціальні зв`язки, які склались у дітей за місцем її проживання та навчання, недоцільність порушення стабільності їх повсякденного життя, до чого неминуче призведе їх переїзд у випадку визначення їх місця проживання з матір`ю, відсутність виключних обставин, які б указували на неможливість проживання дітей окремо від позивача, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] на сьогодні максимально відповідатиме найкращим інтересам дітей. При цьому, судом враховано, що особисті конфлікти між сторонами не мають порушувати інтереси дитини і зміна середовища проживання дитини у їх віці може стати різкою зміною укладу життя, до якого вони звикли, не виключаючи ризик негативного впливу на психічне здоров`я дітей їх спілкування з матір`ю у незвичних для них умовах за відсутності батька. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітніх дітей, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved