Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов Моторно (транспортного) страхового бюро України, пред`явлений до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із регламентною виплатою. Позовна заява мотивована тим, що 05 серпня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Тойота», який належить [PERSON] , зазнав механічних пошкоджень. Винним у ДТП визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб відповідно до висновку експерта становить 117 041, 46 грн.. Відповідач добровільно не сплатив відшкодування за завдану матеріальну шкоду, тому позивач 28.12.2018 року здійснив виплату відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 100 000 грн. (у межах обов`язкового ліміту МТСБУ). Крім того, позивач поніс витрати на встановлення розміру збитку та на збір документів у розмірі 1300, 00 грн.. На підставі зазначеного МТСБУ просило стягнути 100 000, 00 грн. на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування. Ухвалою суду від 23.03.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні на 22.04.2020 року. У зв`язку з неявкою сторін 22.04.2020 року розгляд справи відкладено на 28.05.2020 року. У судове засідання 28.05.2020 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від представника позивача до суду письмова заява, згідно якої просив суд справу розглянути за його відсутності, просив позов задовольнити проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду повторно не з`явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 29.05.2020 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 05 серпня 2018 року о 17 год. 51 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 21013, д.н.з. [NUMBER] , по вул. Отамана Головатого, 104, у м. Одесі, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Королла», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який зупинився попереду. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2018 року (справа №522/14853/18) [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП не була застрахована. 09 серпня 2018 року власник автомобіля «Тойота Королла», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.6-7). Відповідно до звіту ФОП [PERSON] №1732-09-18 від 26.09.2018 року про оцінку автомобіля, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота Королла», д.н.з. [NUMBER] , становить 117 041, 46 грн. (а.с.14-26). На підставі вищевказаної заяви [PERSON] та зазначеного звіту, згідно наказу МТСБУ № №11953 від 27.12.2018 року [PERSON] , як власнику пошкодженого автомобіля, було виплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000, 00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1015104 від 28.12.2018 року (а.с.13). Окрім того, МТСБУ сплачено 1300 грн. за послуги зі складання звіту про оцінку завданого збитку та збирання документів (а.с.28). Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Отже, у зв`язку з настанням події, передбаченої пп. "а"п. 41.1 ст. 41 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ здійснило виплату відшкодування на користь потерпілої особи, що підтверджується копією платіжного доручення № 1015104 від 28.12.2018 року. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Оскільки автомобілем «ВАЗ 21013» керував відповідач [PERSON] , який визнаний винним у скоєній ДТП, та який на момент завдання шкоди не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Суд враховує і те, що відповідач, будучи достовірно обізнаним про розгляд даної справи в суді, відзив на позов не надав, жодних доказів в спростування вимог позивача не надав. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] та необхідність їх задоволення, а тому стягує з нього витрати позивача по сплаті страхового відшкодування, а також витрати за послуги зі складання звіту про оцінку, що становить загальну суму 101 300, 00 грн.. Також, чинним законодавством передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved