Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, підставність якого обґрунтувала таким. Вона, [PERSON], є споживачем природного газу, згідно укладеного договору на будівництво внутрішньо будинкового газопроводу та типового договору №4718/4 про надання населенню послуг з газопостачання. Позивач вважає, що вказані правочини укладено з порушенням вимог чинного законодавства, тому 17.01.2017 року звернулась із письмовим зверненням, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян до [PERSON] дільниці Іллінецького міжрайонного управління газового господарства, у якому просила надати інформацію щодо кошторисної цінності загального газопроводу у будинку, та просла надати акт, що свідчить про здану суму потрібного внеску. Не отримавши відповіді на попереднє звернення, 20.02.2017 року позивач повторно направила рекомендованим листом аналогічне звернення до [PERSON] дільниці Іллінецького міжрайонного управління газового господарства. Зважаючи на те, що по даний час жодної відповіді в адресу позивача не було направлено, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність [PERSON] дільниці Іллінецького міжрайонного управління газового господарства м. Липовець щодо ненадання відповідей на звернення та притягнути винних до відповідальності за ст. 24 Закону України "Про звернення громадян", а також зобовязати їх вчинити дії щодо надання їй відповіді на направлені 17.01.2017 року та 20.02.2017 року звернення, надати запитувані нею документи. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Суду також пояснила, що вона зверталась із зверненнями відповідного змісту до відповідачів, однак жодної відповіді на них не отримала. На запитання суду відповіла, що посадовими особами Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації "Вінницягаз", відповіді на її звернення надавались своєчасно, однак їх зміст її не задовольняв, втім керівництвом [PERSON] дільниці Іллінецького міжрайонного управління газового господарства відповіді на її звернення взагалі не надавались. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити, аргументувавши свою позицію у письмовому запереченні, що доєднане до матеріалів цивільної справи. Суду пояснив, що на усі звернення позивача ними надавалась відповідь в межах наданих їм повноважень та у відповідності до Закону України «Про звернення громадян». Також зазначив, що [PERSON] дільниця Іллінецького міжрайонного управління газового господарства дійсно є структурним підрозділом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації "Вінницягаз", тому він є представником і структурного підрозділу, якого зазначено іншим відповідачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке. Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» (далі Закон), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Вказаним Законом визначено порядок вирішення питань практичної реалізації громадянами України наданого їм\~Конституцією України\~права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення та строки розгляду таких звернень. Судом встановлено та визнавалось сторонами та обставина, що позивач 17.01.2017 року та 20.02.2017 року зверталась до начальника Липовецького управління газового господарства із зверненнями у відповідності до Закону України «Про звернення громадян». Судом встановлено, що позивач звернулась до суду із позовом, що стосується ненадання відповіді на звернення направлені нею в адресу Липовецького управління газового господарства. Втім як було встановлено в судовому засіданні зі слів позивача, її звернення направлялись до керівництва юридичної особи, а саме: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації "Вінницягаз", які розглядались своєчасно, тобто у строки визначені Законом, однак зміст відповідей не задовольняв потреби позивача. Встановлені та перевірені судом обставини свідчать про безпідставність заявлених позивачем вимог до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації "Вінницягаз" щодо ненадання відповідей на направлені нею звернення. За правилами ст.30 ч.2 ЦПК України, відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. В судовому засіданні зі слів представника відповідача було встановлено, що [PERSON] дільниця Іллінецького міжрайонного управління газового господарства дійсно є структурним підрозділом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації "Вінницягаз", однак не є юридичною особою, проте жодних документів в підтвердження наведеного суду сторонами не було надано. За загальними правилами цивільного процесуального законодавства, прерогатива визначення відповідача є виключно обов'язком позивача. Судом встановлено, що порушення було допущено посадовими особами [PERSON] дільниці Іллінецького міжрайонного управління газового господарства шляхом допущення бездіяльності, яка мала місце у виді ненадання відповідей на звернення позивача, оскільки вони відправлялись до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації "Вінницягаз", отож, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», відповідей в адресу позивача [PERSON] дільниця Іллінецького міжрайонного управління газового господарства не надала. Втім, як було встановлено [PERSON] дільниця Іллінецького міжрайонного управління газового господарства не є юридичною особою, а в ході судового розгляду справи позивач не скористалась своїм правом на заміну відповідача належним відповідачем, визначення якого міститься у ст.30 ЦПК України, про яке суд їй розяснив, отож суд дійшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується ст.88 ЦПК України, а тому з урахуванням того, що в задоволенні позову відмовлено повністю, а також того, що позивач при зверненні до суду із даним позовом була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 280 гривень слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed