Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

31.10. 2011 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності подружжя. Провадження у цивільній справі неодноразово зупинялося. У позовній заяві позивач просить суд визнати за нею право власності на 1 / 2 частину будинку та господарських споруд, будівель по [ADDRESS]. У позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог позивач покликається на наступні обставини: 01.12.1958р. позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від зазначеного шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, не залишивши заповіту. [INFO] року померла мати [PERSON] - [PERSON] залишивши заповіт, яким заповіла усе своє майно дочці [PERSON]. Спадкоємцями майна [PERSON] за законом у рівних частках є його дружина позивач, двоє дітей відповідачі [PERSON] та [PERSON] та сестра спадкодавця [PERSON]. Подружжя позивача та [PERSON] спільною працею і залученням спільних коштів, а також матеріальної допомоги родини [PERSON] зробили суттєвий внесок у зміни, що були здійснені в будові і на території: колишню кухню було переобладнано на ванну. Кухню натомість було обладнано в кімнаті, яка раніше належала [PERSON]. У будинку проведено газ, існуючі печі переобладнано на газові, придбано газову плиту, поставлена нова підлога дерев'яна в коридорі і кахлева в кухні. Поставлено сім нових дверей, два вікна, стіни кухні обкладені кахлем, встановлена велика хлібна піч ,зроблена витяжка в кухні, стіни обкладені вагонкою, перед входом в будівлю зроблені нові цементні сходи, які робив [PERSON] з [PERSON], обмурована криниця, побудовано цегляний туалет, обкладений кахлем, проведено каналізацію, здійснено капітальний ремонт господарських приміщень, поставлено нові вікна і двері. На земельній ділянці розпочато будівництво нового житла. На місці літньої кухні незавершене будівництво майстерні. На території земельної ділянки, впорядковано зону відпочинку. В саді засаджено чимало нових дерев, чимало з них рідкісні. Коштом родини, наймались екскаватори та інша техніка, якою було насипано підвищення на подвір'ї і викорчувані дерева, прокладені внутрішні проїзні шляхи, вириті канави, насипані дамби, проведено значний обсяг землевпорядних робіт, що суттєво змінили ландшафт, зроблено огорожу. Зважаючи на зазначене за час шлюбу, все майно померлого [PERSON] істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя. Внаслідок постійного витрачання сімейного бюджету на ремонт та будівництво зазначених будівель та господарських споруд до 2010 року, квартира, що знаходиться у м. Львові за адресою: [ADDRESS] знаходилась у незадовільному стані. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, позов просила задоволити, пояснень по суті спору не надала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги визнав, пояснень по суті спору не надав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заявлені позивачем позовні вимоги не визнав, пояснення по суті спору не надав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте у процесі судового розгляду справи подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно із частиною першою Прикінцеві положення Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року. Відтак, до спірних відносин слід застосовувати нормативно правові акти, що діяли на час виникнення права власності у [PERSON] на спірне майно. Із Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.02. 1984 року слідує, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 22.02. 1984 року (а.с. 4). Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.10. 2011 року у справі № 2-1316/185/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], третіх осіб державного нотаріуса Пустомитівської нотаріальної контори Львівської області Підгірняк Наталії Степанівни, [PERSON], [PERSON] про визнання заповітів та свідоцтв про право на спадщину частково недійсними та позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Якимів Надії Богданівни, [PERSON] про визнання заповіту недійсним, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04.07.2012 року, встановлено, та згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказування не потребує, те що право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] у відповідності до реєстраційного посвідчення від 04.06. 1993 року. Право власності зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.06. 1993 року (а.с. 36). В силу вимог ст. 24 КУпШС майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу, що передбачено ст. 16 Закону України "Про власність", ст. 22 КпШС; майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше; або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю, згідно з п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону України "Про власність"; квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передані під час приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність, відповідно до ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". У інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності підчас надбання майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності, що викладено в роз'ясненні п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності". Відповідно до вимог ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не реалізувала зазначених норм процесуального закону та не надала суду доказів тверджень викладених у позовній заяві. Так, позивач не довела перед судом участі у збільшенні вартості спірного майна, участі у його реконструкції чи залучення особистих коштів для реконструкції спірного будинковолодіння. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, тому задоволенню не підлягають. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed