Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути зі [PERSON] заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 10.04.2013 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 10.04.2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладено договір № [NUMBER], у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 17 610, 00 грн. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості. У порушення умов договору № [NUMBER] від 10.04.2013 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов'язань, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, не сплатив щомісячні платежі, в результаті чого станом на 16.08.2014року [PERSON] має заборгованість в розмірі 21 246, 82 грн., а саме: 17 610, 00 грн. - заборгованість за кредитом; 1, 22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 635, 60 грн. - сума комісії. Між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 18.12.2013 року укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ "ОТП Банк" відступило на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" зобов'язання за кредитним договором № [NUMBER] від 10.04.2013 року. [PERSON] помер 16.08.2014 року, його спадкоємцем є донька [PERSON], яка проживала з ним на момент смерті і є такою, що прийняла спадщину. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечує. Зокрема, зазначає, що у спадкодавця відсутнє будь-яке майно, яке вона могла б прийняти в порядку спадкування, а тому відсутні підстави для стягнення з неї заборгованості спадкодавця. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 10.04.2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладено договір № [NUMBER], у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 17 610, 00 грн. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у [PERSON] перед позивачем станом на 16.08.2014 року склалась заборгованість за кредитом у розмірі 21 246, 82 грн. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 18.12.2013 року було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ "ОТП Банк" відступило на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" зобов'язання за кредитним договором № [NUMBER] від 10.04.2013 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть І-ВЛ № 452690, [PERSON] помер 16.08.2014 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно приписів ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з листа Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 02.11.2015 року після смерті [PERSON] спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини у нотаріальну контору не звертались. Згідно відповіді ОСББ «ЮЖД» від 09.02.2016 року на день смерті [PERSON] разом із ним за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані - його донька [PERSON] та онук [PERSON]. Враховуючи, що донька померлого з заявою про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звернулась, прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.02.2016 року залучено до участі у справі правонаступника [PERSON] - [PERSON]. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.04.2016 року № 56993029 відомості про наявність у [PERSON] нерухомого майна відсутні. Згідно відповіді Управління державтоінспекції ГУ МВС України в Харківській області від 02.03.2016 року, відповідно до електронної бази даних НАІС ДДАІ за [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані. Як вбачається з листа АТ "Ощадбанк" від 16.03.2016 року № 46-14/294/2222 на ім'я [PERSON] відсутні рахунки в установах АТ "Ощадбанк". Таким чином, матеріали справи не містяться відомостей про майно, одержане [PERSON] у спадщину після смерті [PERSON], в межах вартості якого вона зобов'язана задовольнити вимоги кредитора - ТОВ "ОТП Факторинг Україна". З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed