Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

У вересні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі - ТОВ "Кредитні ініціативи"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 25 січня 2019 року Подільський районний суд м. Києва передав цивільну справу за позовом [PERSON] до ТОВ "Кредитні ініціативи", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню на розгляд Оболонському районному суду м. Києва. 28 лютого 2019 року указана справа надійшла до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Андрейчука Т.В. від 01 березня 2019 року прийнято позовну заяву [PERSON] та відкрито загальне позовне провадження. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 27 травня 2008 року між нею та відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" (далі - ВАТ "Сведбанк"), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Сведбанк" (далі - ПАТ "Сведбанк"), укладено кредитний договір №0404/0508/88-009, відповідно до умов якого банком надано позивачці кредит у сумі 35000,00 доларів США на строк з 27 травня 2008 року до 26 травня 2018 року. За договором факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеним між ПАТ "Сведбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (далі - ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс") первісний кредитор відступив ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" право вимоги до позичальниці [PERSON] за кредитним договором від 27 травня 2008 року №0404/0508/88-009. Цього ж дня ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" уклали договір факторингу, відповідно до якого відповідач отримав право вимоги за кредитним договором від 27 травня 2008 року №0404/0508/88-009. У зв`язку з простроченням позичальницею [PERSON] строків сплати кредиту та процентів за користування ним ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., який 30 травня 2016 року вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11320, яким запропонував стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором від 27 травня 2008 року №0404/0508/88-009 у сумі 1592258,83 грн, у тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 858834,95 грн, проценти за користування кредитом у сумі 733423,88 грн. Позивачка стверджувала, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором; позичальником не отримано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання. З цих підстав [PERSON] просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 30 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №11320. У судовому засіданні представниця позивачки підтримала позовні вимоги своєї довірительки, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач ТОВ "Кредитні ініціативи" відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подало. Представник відповідача ТОВ "Кредитні ініціативи" в судове засідання не з`явився, відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник ТОВ "Кредитні ініціативи" подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за відсутності позивача та відмовити [PERSON] у задоволенні її позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Заслухавши вступне слово представниці позивачки, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. 27 травня 2008 року між [PERSON] та ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", укладено кредитний договір №0404/0508/88-009, за умовами якого банком надано позивачці кредит у сумі 35000,00 доларів США на строк з 27 травня 2008 року до 26 травня 2018 року. Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним повинна була здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у строки, визначені договором (а. с. 68). [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе за кредитним договором від 27 травня 2008 року №0404/0508/88-009 зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у строки, встановлені договором. 28 листопада 2012 року за договором факторингу ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (клієнт) відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" (фактор) право вимоги до позичальниці [PERSON] за кредитним договором від 27 травня 2008 року №0404/0508/88-009 (а. с. 77, 84). З огляду на прострочення позичальницею [PERSON] строків сплати кредиту, процентів за користування ним ТОВ "Кредитні ініціативи" 30 травня 2016 року звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. з заявою про вчинення виконавчого напису (а. с. 66-67, 82-83). Цього ж дня приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11320, яким запропонував стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором від 27 травня 2008 року №0404/0508/88-009 за період з 01 червня 2015 року по 28 березня 2016 року у сумі 1592258,83 грн, у тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 858834,95 грн, проценти за користування кредитом у сумі 733423,88 грн (а. с. 65, 81). Вирішуючи питання про правомірність дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. щодо вчинення ним виконавчого напису від 30 травня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №11320, суд виходить з такого. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (п. п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведених норм можна зробити такі висновки. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (cт. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт (подання стягувачем відповідних документів) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Верховний Суд у постанові від 18 червня 2018 року у справі №199/183/17 та у постанові від 04 липня 2018 року у справі №757/29988/17-ц зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У виконавчому написі від 30 травня 2016 року, вчиненому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованому в реєстрі за №11320, зазначено, що заборгованість за кредитним договором від 27 травня 2008 року, яку запропоновано стягнути з позичальника [PERSON] , становить 1592258,83 грн, у тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 858834,95 грн, проценти за користування кредитом у сумі 733423,88 грн, та її нараховано за період з 01 червня 2015 року по 28 березня 2016 року. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, долученим ТОВ "Кредитні ініціативи" до заяви про вчинення виконавчого напису (а. с. 69), заборгованість нарахована відповідачем за увесь час прострочення боржника (з 27 травня 2008 року по 28 березня 2016 року), а не за період, вказаний у виконавчому написі нотаріуса. Згідно з п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, стягувач подає нотаріусу: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак у документах, долучених ТОВ "Кредитні ініціативи" до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріуса, відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржниці із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Натомість ТОВ "Кредитні ініціативи" до заяви про вчинення виконавчого напису долучено розрахунок заборгованості боржниці (а. с. 64-78, 80-101). Крім цього, стягувачем не надано нотаріусу повний текст кредитного договору від 27 травня 2008 року №0404/0508/88-009 та докази на підтвердження відступлення первісним кредитором ПАТ "Сведбанк" вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" Однак приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., вчиняючи виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №11320, на ці обставини уваги не звернув. Наведене свідчить про те, що указана ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість [PERSON] не була безспірною, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved