Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 26 серпня 2011 року відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 1283,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік з кінцевим терміном повернення 25 серпня 2012 року. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань по своєчасній сплаті кредиту станом на 05 липня 2016 року у неї виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 30316,36 грн. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] не зявилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] була повідомлена належним чином. Представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи є письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 26 серпня 2011 року відповідач [PERSON] звернулася до публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк із заявою позичальника № VOXRRX10280052 (а.с.6) про отримання кредиту для придбання товару на запропонованих банком Умовах надання споживчого кредиту (а.с.7-16). Як вбачається із заяви позичальника, відповідачу [PERSON] надавався строковий кредит в сумі 1283,61 грн. на термін 12 місяців з 26 серпня 2011 року по 25 серпня 2012 року включно на споживчі цілі - придбання телевізора з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% річних, щомісячної комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 44,93 грн. та єдиної разової комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 40,95 грн. за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом, відсотками та комісією шляхом здійснення в період з 23 по 27 число кожного місяця щомісячних фіксованих рівних платежів в сумі 151,97 грн. Пунктом 2.4.5.1 Умов надання споживчого кредиту та заявою позичальника передбачено сплату позичальником пені в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Пунктом 2.4.5.5 Умов надання споживчого кредиту та заявою позичальника передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків платежів по будьякому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 90 днів у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості. Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (а.с.22), ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 26 серпня 2011 року № VOXRRX10280052 позичальника [PERSON] станом на 05 липня 2016 року (а.с.4-5), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" становить: 859,18 грн. заборгованості по кредиту, 0,86 грн. заборгованості по відсотках, 449,30 грн. заборгованості по комісії, 27087,19 грн. заборгованості по пені, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1419,83 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості), а всього 30316,36 грн. (859,18 + 0,86 + 449,30 + 27087,19 + 500,00 + 1419,83 = 30316,36). Поряд з цим судом встановлено, що відповідно до наданого позивачем вищезазначеного розрахунку заборгованості нарахована сума неустойки (пеня та штрафи) складає 29007,02 грн. (27087,19 + 500,00 + 1419,83 = 29007,02) при заборгованості по основному грошовому боргу в сумі 859,18 грн. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь в зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Отже, на думку суду, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду самостійно зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. До такого висновку дійшов Верховний суд України в постанові від 3 вересня 2014 року № 6-100цс14. Враховуючи вищенаведене та те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, заподіяних невиконанням зобовязання, а також те, що відповідач є непрацездатною особою та частково виконувала зобовязання, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір неустойки слід зменшити до 859,18 грн., що є співмірним із сумою заборгованості по тілу кредиту та в силу вимог ч.3 ст.551 ЦК України є самостійною підставою для зменшення розміру неустойки. Таким чином розмір загальної заборгованості за кредитним договором також підлягає зміні внаслідок зменшення розміру неустойки на 28147,84 грн. (29007,02 - 859,18 = 28147,84), а тому з відповідача, на думку суду, слід стягнути в користь позивача 2168,52 грн. (30316,36 - 28147,84 = 2168,52). Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує їх в користь позивача в розмірі 1378,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial