Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з уточненим позовом до ТОВ „Українські фінансові операції" та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 27994, вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про звернення стягнення заборгованості з позивачки на користь ТОВ „Українські фінансові операції" в розмірі 25487,32 грн. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь сплачені судові витрати. Зі змісту позовної заяви вбачається, що у червні 2021 року позивачка дізналась про встановлення обмеження на банківську картку. У відділенні банку позивачка дізналась, що обмеження на карткові рахунки встановлені у виконавчому провадженні, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. на підставі виконавчого напису №27994 від 05 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ „Українські фінансові операції" заборгованості за кредитним договором у сумі 25487,32 грн. Жодних документів від приватного нотаріуса Остапенка Є.М. та приватного виконавця Коваля В.О. з приводу вчинення виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження позивачка не отримувала. Позивачка вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм Закону України „Про нотаріат" та Постанови КМУ від 29.06.1999 р. №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у зв`язку з чим є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Стягнення заборгованості має проводитись відповідно до умов кредитного договору. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не перевірив безспірність заборгованості. Відповідач не направляв позивачці вимогу про усунення порушених зобов`язань, у зв`язку з чим позивачка була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ТОВ „Українські фінансові операції". При вчиненні напису № 27994 у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Позивачка також звертає увагу суду на те, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року „Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", в тому числі в частині стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Таким чином, за твердженням позивача, вчинення нотаріусами виконавчих написів щодо стягнення заборгованості можливе виключно за договорами, які посвідчені нотаріально. Ухвалою судді від 21 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 30 липня 2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Позивачкою до суду подано письмове клопотання з проханням провести судові засідання без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. ( а.с.23 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач по справі - ТОВ „Українські фінансові операції" про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав (а.с.21,34). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином. (а.с.22,33) Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. ( а.с. 20,32). Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі, і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач ТОВ "Українські фінансові операції" в розумінні ст.130 ЦПК України належним чином неодноразово повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, представник відповідача в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки представника суд не повідомлено, не надано заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача, не надано відзиву на позов, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у відповідному реєстрі за № 27994, про стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1381963 у сумі 25487,32 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3600,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 1983,60 грн, заборгованості за нарахованою пенею в розмірі 19503,72 грн, плати за вчинення нотаріального напису, яка була стягнута зі стягувача на підставі ст.31 Закону України „Про нотаріат". Заборгованість стягується за період з 30.08.2020 року по 28.04.2021 року. (а.с. 38) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 05.07.2021 (ВП № 65986251) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 27994, виданого 05.05.2021 (а.с.39). Боржником за кредитним договором відповідно до виконавчого напису є [PERSON] . Сума заборгованості, що підлягає стягненню 25487,32 грн. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з вимогами статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що обставини подання відповідачем нотаріусу оригінала кредитного договору та доказів безспірності вимоги для вчинення спірного виконавчого напису є недоведеними та не підтвердженими належними та допустимими доказами. Суд також звертає увагу на те, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Крім того, суд приймає до уваги посилання позивачки на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, якою було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому попередньою редакцією Переліку від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Матеріали справи не місять відомостей про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на нотаріально посвідченому договорі. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акт. На обгрунтування позовних вимог позивачка вказує, що кредитний договір вона не укладала, письмової вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору вона не отримувала. За відсутності оригінала нотаріально посвідченого договору та підтвердження безспірності вимоги нотаріус був позбавлений права вчиняти оспорюваний виконавчий напис. Дослідивши матеріали виконавчого провадження, які надійшли на вимогу суду про витребування доказів від приватного виконавця Коваля В.О., суд приходить до висновку, що твердження позивачки відповідачем та третіми особами по справі не спростовані, що з огляду на положення ст. 12, 81 ЦПК України надає суду підстави зробити висновок про обгрунтованість заявлених позивачкою вимог. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було дотримано вимоги чинного законодавства. Отже виконавчий напис не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у відшкодування сплаченого судового збору витрати у сумі 908 грн.

Outcome: approved