Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] обласної ради, [PERSON] сільської ради, [PERSON] районної ради, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення від 30.11.2001р. №22/26 [PERSON] облради та зобовязання повернути земельну ділянку у власність, у якому просить: -визнати протиправним та скасувати рішення [PERSON] обласної ради від 30.11.2001 року №22/26 «Про надання земель лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств спеціалізованим лісогосподарським підприємствам» в частині надання (передачі) у постійне користування земельну ділянку, площею 0,2176 га, на якій розташований житловий будинок позивача з надвірними спорудами по провулку Богуна № 5, в селі Благодатне, Золотоніського р-ну Черкаської обл. та вилучити земельну ділянку, площею 0,2176 га, на якій розташований житловий будинок позивача з надвірними спорудами по пров. Богуна №5, в селі Благодатне Золотониського р-ну Черкаської області з земель лісогосподарського призначення та повернути цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку; -визнати протиправним та скасувати рішення [PERSON] районної ради Черкаської області про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж села Благодатне (Чапаєвка) та затвердження Генерального плану населеного пункту села Благодатне (Чапаєвка) та зобовязати [PERSON] районну раду Черкаської області внести провулок Богуна, в селі Благодатне, Золотоніського району Черкаської області, де розташовано житловий будинок позивача з надвірними спорудами та земельна ділянка, площею 0,2176 га, в межі села Благодатне Золотоніського району Черкаської області та затвердити зміни до Генерального плану населеного пункту села Благодатне Золотоніського району Черкаської області; -зобовязати [PERSON] сільську раду винести рішення про передачу земельної ділянки, площею 0,2176 га, яка знаходиться у фактичному користуванні позивача по пров. Богуна №5, в селі Благодатне Золотоніського р-ну,Черкаської області, де розташовано житловий будинок позивача з надвірними спорудами, у власність шляхом ухвалення рішення про приватизацію земельної ділянки. Ухвалою від 26.02.2018р. залучено до участі в справі в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] Свій позов [PERSON] пояснює тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 14.06.2010 року за нею та її сестрами [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по пров. Богуна, 5 с. Благодатне (Чапаєвка) Золоніського р-ну Черкаської обл. - по 1/3 частині за кожною. У червні 2016 року вона звернулася до Блогодатнівської сільради з метою приватизації земельної ділянки, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що територія, де розташований будинок та земельна ділянка винесені за межі села Благодатне. На своє звернення до управління Держгеокадастру у [PERSON] р-ні Черкаської обл. [PERSON] було надано довідку, що вказана земельна ділянка, площею 0,2176 га є державною власністю та землею лісогосподарського призначення ДП «[PERSON] лісгосп». Згодом вона дізналась, що рішенням [PERSON] облради від 30.11.2001р. №22/26 «Про надання земель лісового госпфонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств спеціалізованим лісогосподарським підприємствам» була віддана вказана земельна ділянка в ДП «[PERSON] лісгосп». Вказане рішення позбавило її можливості в повній мірі реалізувати своє право постійного користування земельною ділянкою з подальшою її приватизацією. Так як [PERSON] районною радою, за погодженням з [PERSON] (Чапаєвською) сільрадою було прийнято рішення про зміну меж села Благодатне (Чапаєвка) Золотоніського району Черкаської області та виключено будинок позивача з території с. Благодатне, чим порушено її право позивача на володіння, користування та розпорядження майном, яке знаходиться за даною адресою, тому відповідне рішення також підлягає скасуванню та повинне бути прийнято нове, яким внесено в межі с. Благодатне Золотоніського р-ну Черкаської обл. адресу пров. Богуна, 5, де розташований належний їй житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка. Крім того необхідно зобовязати [PERSON] сільську раду ухвалити рішення про передачу їй у власність вказаної земельної ділянки. У судовому засіданні позивач та її представник наполягали на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] обласної ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, крім того, до суду було направлено відзив, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до обласної ради в повному обсязі, оскільки останні є безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що спірне рішення було прийнято відповідно до вимог ст. 13 Лісового кодексу України та на виконання рішення обласної ради від 04.07.2000 № 16-19 «Про надання у користування земель лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств», на підставі ретельного вивчення ситуації та детального аналізу наданих матеріалів відповідними спеціалізованими установами, при цьому жодні матеріали не підтверджують факт наявності будинку позивача (як і будь-яких інших будинків) саме на наданих обласною радою земельних ділянках, а також закріплення ділянки за позивачем. Навпаки, всі документи свідчать про належність земель лісового фонду колишнім колективним сільськогосподарським підприємствам. Таким чином відповідач не змінював цільове призначення земельної ділянки, що підтверджується текстом рішення. Крім того, спірна земельна ділянка не могла бути надана у користування позивачу, оскільки це суперечило нормам Земельного кодексу України та позивачем не надано жодного доказу щодо отримання нею чи спадкодавцем цієї земельної ділянки взагалі, та зокрема з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Крім того, згідно довідки від 08.09.2016 №745/02 та листа від 13.10.2016 №825/02 Державного підприємства «[PERSON] лісове господарство», доданих позивачем до позовної заяви, земельна лісова ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні Державного підприємства «[PERSON] лісове господарство», та немає правових підстав для передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,2176 га, надання згоди на вилучення або зміни її цільового призначення. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] районної ради у судове засідання не прибув, скерував до суду клопотання про розгляд справи без його участі, де просив у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] районної ради відмовити з підстав, наведених у наданому відзиві на позов, оскільки позивачем жодним чином не було доведено факт прийняття (не вказано реєстраційний номер і дату ухвалення) районною радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж села Чапаєвка та затвердження Генерального плану населеного пункту с. Чапаєвка. Додатково зазначено, що з 1989 року на порядок денний засідань [PERSON] районної ради не виносились та не розглядались зазначені питання. Представник ГУ Держгеокадастру у Черкаській області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечила та зазначила, що [PERSON] в позові не зазначено, яким саме чином управлінням порушено її права та інтереси відносно спірної земельної ділянки. Разом з тим наголосила, що ГУ Держгеокадастру в Черкаській області не наділене правом розпоряджатися землями лісового фонду, пояснень щодо прийнятих рішень надати не може. Треті особи на стороні позивача [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули, скерували до суду заяви про розгляд справи без їх участі, де підтримали позовні вимоги [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача [PERSON] обласної ради та ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги 1 та 3 не підлягають задоволенню, а позов стосовно вимог № 2 підлягає закриттю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.06.2010р. у справі № 2-974/2010 за позивачем, а також її сестрами [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по провулку Богуна,\~5 в с. Благодатне (Чапаєвка), Золотоніського р-ну Черкаської обл. - по 1/3 частині за кожною. Відповідно до [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26867297 від 30.07.2010р. за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/3 частину житлового будинку по провулку Богуша № 5 в с. Чапаєвка, Золотоніського району Черкаської області. Дані про реєстрацію права власності за [PERSON] та [PERSON] у матеріалах справи відсутні. У судовому засіданні представник позивача зазначила, шо у відповідності до довідки, виданої виконкомом Чапаєвської сільської ради від 19.03.2010 № 248 було встановлено, що за спадкодавцем [PERSON] числилась земельна ділянка площею 0,2176 га по пров. Богуна, 5 в с. Благодатне (Чапаєвка), Золотоніського р-ну., Черкаської обл. Маючи намір приватизувати земельну ділянку позивач звернулася до землевпорядної організації ТОВ "УкрЗемСервіс", яка, в подальшому, виготовила технічну документацію на спірну земельну ділянку (земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 7121589400:12:002:0001). У червні 2016 року позивач звернулась до [PERSON] сільської ради з метою приватизації вищевказаної земельної ділянки, яка своїм рішенням повідомила [PERSON], що пров. Богуна, 5, на якому розташований житловий будинок та земельна ділянка, розміщені за адмінмежами с. Благодатне. 19.08.2016р. [PERSON] звернулась до Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Черкаської області із запитом щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7121589400:12:002:0001, на що 30.08.2016 отримала довідку, якою було встановлено, що земельна ділянка площею 0,2176 га є державною власністю та землями лісогосподарського призначення ДП «[PERSON] лісгосп». У подальшому, з метою перевірки вищевказаної інформації, позивач звернулася до [PERSON] обласного управління лісового та мисливського господарства із відповідною заявою. Із наданої 13.10.2016 відповіді було встановлено, що спірна земельна ділянка відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування відноситься до земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДП «Зототоніський лісгосп». А відповіддю від 04.11.2016 повідомило позивача, що передача земельних ділянок (в тому числі і спірної земельної ділянки) була проведена у відповідності до рішення [PERSON] обласної ради від 30.11.2001 № 22-26 «Про надання земель лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств спеціалізованим лісогосподарським підприємствам». Вважаючи вищевказане рішення протиправним, оскільки останнє фактично позбавило [PERSON] можливості в повній мірі реалізувати своє право постійного користування спірною земельною ділянкою, це спонукало позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Щодо визнання протиправним та скасування рішення [PERSON] районної ради. Постановою [PERSON] окружного адміністративного суду від 13.03.2017р. у задоволенні ідентичних позовних вимог [PERSON] відмовлено повністю. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017р. апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Постанову [PERSON] окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним і скасування рішення від 30.11.2001 № 22-26 та зобов'язання повернути земельну ділянку у власність - скасовано, провадження в цій частині закрито. В решті, а саме в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення [PERSON] районної ради Черкаської області про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж села Чапаєвка та затвердження Генерального плану населеного пункту с. Чапаєвка та зобов'язання [PERSON] районної ради Черкаської області внести провулок Богуна №5, в селі Благодатне, Золотоніського району Черкаської області, де розташовано житловий будинок позивача з надвірними спорудами та земельна ділянка, площею 0,2176 га, в межі села Благодатне Золотоніського району Черкаської області та затвердити зміни до Генерального плану населеного пункту с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області - постанову залишено без змін. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду… у справі, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. З огляду на викладене, провадження у справі в цій частині підлягає до закриття, оскільки постановою [PERSON] окружного адміністративного суду від 13.03.2017р., яка набрала законної сили 14.06.2017р., вказану позовну вимогу вирішено. Щодо визнання протиправним та скасування рішення [PERSON] обласної ради та вилучення земельної ділянки з земель лісогосподарського призначення та повернення їй цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею в державі регулюються Земельним кодексом України (надалі - ЗК України), які застосовуються в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії . Статтею 19 ЗК України визначені категорії земель. У відповідності до ч.1 ст.19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісового фонду; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Відповідно до ч.1 ст.55 ЗК України до земель лісового фонду належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Частиною 1 ст.56 ЗК України передбачено, що землі лісового фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Приписами ч.1 ст.57 ЗК України визначено, що земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, а на умовах оренди - іншим підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства, спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Лісові відносини в Україні регулюються Лісовим Кодексом України (надалі - ЛК України). Норми ЛК України також вживаються судом в редакції, як діяла станом на час виникнення спірних правовідносин. Статтею 9 ЛК України, визначено, що користування земельними ділянками лісового фонду може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земельні ділянки лісового фонду надаються спеціалізованим лісогосподарським підприємствам, іншим підприємствам, установам, організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи (далі - постійні лісокористувачі), для ведення лісового господарства, а також для спеціального використання лісових ресурсів, потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт в порядку, передбаченому цим Кодексом. Як передбачено ч.1 абз.1 ст.13 ЛК України, до відання обласних Рад народних депутатів у галузі регулювання лісових відносин на їх території належить, зокрема, надання земельних ділянок лісового фонду за межами населених пунктів у постійне користування та припинення права користування ними. Судом встановлено, що 03.12.1999 Президентом України видано указ «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», яким було реформовано аграрний сектор економіки та припинено право користування колишніх колективних сільськогосподарських підприємств землями лісового фонду. На виконання вищевказаного указу, [PERSON] обласною радою 04.07.2000 було прийнято рішення № 16-19 «Про надання у користування земель лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств». Зазначеним рішенням спеціалізованим лісогосподарським підприємствам було доручено подати до обласної ради матеріали по відводу земельних ділянок лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств для вирішення питання про надання їх згідно чинного законодавства. Також, рекомендовано новоутвореним сільськогосподарським структурам вирішити питання щодо передачі у їх користування полезахисних та інших захисних лісосмуг, як таких, що технологічно пов'язані з сільськогосподарським виробництвом. З наданих представником [PERSON] обласної ради заперечень суд встановив, що для передачі земельних ділянок було утворено комісію по попередньому розгляду пропозицій щодо відводу земельних ділянок лісового фонду колишніх КСП. Згідно з протоколом засідання означеної комісії від 20.11.2000 № 1 було вирішено утворити три підкомісії по вивченню питань щодо відводу земель лісового фонду у постійне користування, закріпивши за ними лісопідприємства для обстеження рівня їх роботи з виїздом на місце. Суд встановив, що у відповідності до листа державного управління екології та природніх ресурсів у Черкаській області «Щодо передачі лісів бувших у користуванні сільгосппідприємств», комісія прийняла висновок, у тому числі по Золотоніському району щодо передачі у користування: [PERSON] держлісгоспу 4588,7 га, ДП «Ліс» СТОВ «Воля» - 672,1 га, ДП «Лісівник» СТОВ Чапаєвське - 1219,8 га. У подальшому, на підставі проведеної комісіями роботи по визначенню земельних ділянок лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств для відводу їх у постійне користування спеціалізованим лісогосподарським підприємствам, [PERSON] обласною радою 30.11.2001 на підставі ст.13 Лісового кодексу України та на виконання рішення обласної ради від 04.07.2000 № 16-19 було прийнято оскаржуване рішення. У ході розгляду справи представник [PERSON] обласної ради наголосив, що спірне рішення було прийнято на підставі детального моніторингу та вивчення земельних ділянок лісового фонду колишніх КСП, призначених для відводу їх у користування та детального аналізу наданих відповідними спеціалізованими установами матеріалів по цим земельним ділянкам, при цьому жодними матеріалами не було підтверджено факт наявності будинку позивача саме на наданих обласною радою земельних ділянках в межах Золотоніського району для їх відводу, а також закріплення спірної ділянки за [PERSON] (право власності на будинок було визнано за позивачем та її сестрами лише в 2010 році, внаслідок прийняття судом відповідного рішення, тобто значно пізніше ніж [PERSON] обласна рада прийняла своє рішення). Вказані твердження представника відповідача стороною позивача у судовому засіданні не спростовані. Аналіз положень законодавства, яке регулювало спірні правовідносини, а також дослідження матеріалів справи дає суду підстави зробити висновок, що оскільки станом на час прийняття оскаржуваного рішення спірна земельна ділянка площею 0,2176 га жодним чином не була закріплена за спадкодавцем [PERSON] (матеріали справи підтверджуючих доказів не містять), а також беручи до уваги наявні на той час повноваження обласної ради, визначені ч.1 абз.1 ст.13 ЛК України для прийняття рішення від 30.11.2001 № 22-26, суд дійшов висновку, що останнє є законним, правомірним та таким, що було прийнято у відповідності до діючого на час його прийняття законодавства, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Позовна вимога [PERSON] щодо вилучення земельної ділянки площею 0,2176 га, на якій розташований житловий будинок позивача з надвірними спорудами по провулку Богуна, 5, в с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області з земель лісогосподарського призначення та повернення їй цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, є на думку суду такою, що також не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. У відповідності до ч.1 ст.48 ЗК України, на землях оздоровчого призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню або може негативно вплинути на природні лікувальні властивості цих земель. З інформаційної довідки від 19.01.2017, наданої ДП "[PERSON] лісове господарство" суд встановив, що на даний час спірна земельна ділянка має наступні таксаційні характеристики: категорія лісів - захисні ліси, зокрема по виділах 4-8 це оздоровчі лісові ділянки. Таким чином суд дійшов висновку, що на даний час спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення (має оздоровче призначення), яка на законних підставах перебуває у постійному користуванні ДП "[PERSON] лісове господарство", тому відсутні правові підстави для передачі вказаної земельної ділянки у приватну власність та зміни її цільового призначення, більш того, що оскаржуваним рішенням від 30.11.2001 № 22-26 обласна рада не змінювала цільового призначення вказаної земельної ділянки, оскільки доказів того, що дана земельна ділянка мала таке цільове призначення матеріали справи не містять. Щодо зобовязання [PERSON] сільської ради передати земельну ділянку у власність. Необґрунтованою на думку суду є також вимога позивача про зобовязання [PERSON] сільської ради винести рішення про передачу земельної ділянки, площею 0,2176 га, яка знаходиться у фактичному користуванні позивача по пров. Богуна №5, в селі Благодатне Золотоніського р-ну,Черкаської області, де розташовано житловий будинок позивача з надвірними спорудами, у власність шляхом ухвалення рішення про приватизацію земельної ділянки, оскільки в ході розгляду справи судом не було встановлено, що [PERSON] сільська рада приймала рішення про відмову в реалізації законних прав та інтересів позивача щодо означеної земельної ділянки, які у відповідності до ст. 2 КАС України можуть бути оскаржені до адміністративного суду, як рішення суб'єкта владних повноважень. Фактів для спростування зазначеного твердження представник позивача надати суду не зміг. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] обласна рада довела, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, вона діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. [PERSON] сільською радою прав [PERSON] не порушено, оскільки матеріали справи не містять доказів звернення позивача до сільської ради із зверненням щодо передачі у власність земельної ділянки, у передбачений законом спосіб, та, власне відмови органу місцевого самоврядування, тому вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, з викладеного вище вбачається, що маються розбіжності в адресі розташування житлового будинку, а саме: рішенням суду право власності за [PERSON] визнано на 1/3 частину будинку провулку Богуна,\~5 в с. Благодатне (Чапаєвка), а зареєстровано право власності по провулку Богуша № 5 в с. Чапаєвка, та дані розбіжності у документах не усунуті, що ставить під сумнів наявність у [PERSON] права власності на вказану частину будинку та, відповідно, права на звернення до суду. До того ж, є явно завищеними та надуманими претензії [PERSON] на всю присадибну земельну ділянку, з огляду на належність їй лише 1/3 частини будинку. Оскільки у задоволенні позову відмовлено - судовий збір належить покласти на позивача.

Outcome: dismissed