Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Багіра" про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.08.2014 року ТОВ "Багіра" позичило в [PERSON] за договором зворотної фінансової допомоги 10\~000 грн. на термін до 15.08.2014 року та в цей же день було укладено договір поруки між позивачем та [PERSON], згідно з яким останній зобов'язався відповідати за повернення позики ТОВ "Багіра". У зв'язку із збільшенням розміру поворотної (зворотної) фінансової допомоги, 05.08.2014 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) та домовилися викласти п. 2.1. в новій редакції, а саме поворотна фінансова допомога надається в національній валюті Україні у розмірі 50\~000 грн. Позивач зазначає, що на даний час відповідач не повернув грошові кошти та директор ТОВ "Багіра" переховується від нього, тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з ТОВ "Багіра" на його користь грошові кошти в розмірі 50\~000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~В судове засідання позивач не з'явився, його представник надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Просив позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надіславши на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.08.2014 року між [PERSON] та ТОВ "Багіра" було укладено Договір про надання повторної фінансової допомоги (позики), згідно умов якого [PERSON] надав ТОВ "Багіра" грошові кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги у розмірі 10\~000 грн., а ТОВ "Багіра" зобов'язалось повернути надану поворотну фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених даним Договором (а.с. 5-7). Поворотна фінансова допомога надавалася відповідачу на безоплатній основі тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п. 2.2. вищевказаного договору). Згідно п. 3.1. вищевказаного договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню на вимогу позикодавця, але не пізніше спливу останнього дня строку визначеного в п. 2.7 цього Договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що термін повернення позики сплинув 15.08.2014 року. Також, судом встановлено, що 05.08.2014 року між [PERSON] та ТОВ "Багіра" було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики), відповідно до якої сторони домовилися викласти пункт 2.1 Договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 01.08.2014 року в новій редакції, а саме: поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у розмірі 50\~000 грн. (а.с. 8). Дана додаткова угода є невід'ємною частиною до договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 01.08.2014 року. З наявним в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що ТОВ "Багіра" отримало грошові кошти в сумі 50 000 грн. від [PERSON] для потреб позичальника відповідно до статутних цілей його діяльності та зобов'язався повернути їх до 15.08.2014 року. З вищевикладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини позики, які підлягають врегулюванню нормами ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш ніж у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частина 1 статті 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК Ураїни, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Ст. 611 ЦК Ураїни, визначає, що у разі порушення зобов'язанння настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані та підлягають задоволенню як доведені, оскільки ним на підтвердження надано Договір про надання повторної фінансової допомоги (позики) від 01.08.2014 року та Додаткову угоду до нього, а також визнання позову відповідачем. Крім того, встановлено, що у визначений в договорі строк позика відповідачем позивачу не повернута. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Зважаючи на те, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути борг за договором позики в сумі 50 000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 500 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved