Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних стосунків між ним та [PERSON], як онуком з бабусею та визнання за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті бабусі. В позовній заяві він вказав, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом на вищезазначене спадкове майно є його батько - відповідач по справі [PERSON], який в встановлений законом термін не подав заяву до держнотконтори про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки не бажає її приймати, відмовляючись від неї на його користь. Такої заяви до держнотконтори не подавав і він сам, оскільки вважав, що шляхом постійного проживання з померлою, фактично прийняв спадок, а тому може здійснити таке звернення в будь-який час. Зараз, Чугуївська держнотконтора відмовляє йому у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з розбіжністю у написанні українською мовою його прізвища та прізвища спадкодавці. А саме, в свідоцтві про смерть прізвище померлої зазначене, як "[PERSON]", а його прізвище в усіх україномовних документах, як "[PERSON]". Просить суд встановити факт родинних стосунків між ним - [PERSON] та [PERSON], як онуком з бабусею. Визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви: позивач - про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням розглянути справу без його участі; відповідач - про визнання позову та проханням ухвалити рішення на користь його сина за його відсутності; третя особа - про визнання позовних вимог та проханням розглянути справу та ухвалити рішення без участі її представника. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. Їй, згідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу 30.02.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №437 належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В встановлений законом термін позивач не подав заяву до Чугуївської держнотконтори про прийняття спадщини після смерті бабусі, оскільки вважав, що шляхом постійного проживання з померлою на протязі останніх семи років, фактично прийняв спадщину і може в будь-який час звернутися з відповідною заявою. Такої заяви не подавав і спадкоємець попередньої черги, батько позивача (відповідач по справі), оскільки не бажав приймати спадщину, відмовляючись від неї на користь сина, що підтвердив наданою суду письмовою заявою. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зараз, при звернені до Чугуївської держнотконтори остання відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі, в зв'язку з розбіжністю у написанні українською мовою його прізвища та прізвища спадкодавці. А саме, в свідоцтві про смерть [NUMBER], що видавалося на підставі довідки про смерть та паспорта громадянина України [NUMBER] виданого 30.03.2001 року ЦОМ Дзержинського РВХМУ УМС України в Харківській області та у всіх інших україномовних документах прізвище померлої вказане, як "[PERSON]". Тоді, як в документах позивача, виданих на українській мові, прізвище його зазначено, як "[PERSON]". В свідоцтві про народження [NUMBER] виданому 01.07.1984 року Палацом новонароджених м. Харкова прізвище позивача російською мовою вказане, як "[PERSON]". В свідоцтві про народження його батька [NUMBER] виданому 02.09.1958 року його прізвище також російською мовою зазначене - "[PERSON]", відповідно прізвище його матері ( бабусі позивача) - "[PERSON]". Правильність написання прізвища померлої на українській мові, як "Ільїна" підтверджується в першу чергу граматикою української мови, а саме правилами перекладу прізвищ, імен та по-батькові з російської мови на українську. З огляду на вищезазначене та беручи до уваги, що всі данні в наданих документах позивача, його батька та померлої співпадають, крім розбіжності в написані прізвища українською мовою, суд приходить до висновку за можливе встановити факт родинних стосунків між [PERSON] та померлою [PERSON], як онуком з бабусею. Встановлення даного факту має для позивача важливе юридичне значення, оскільки дозволяє оформити спадщину та закріпити за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ст.ст.234,256,258 ЦПК України, роз'яснень, що містяться у п.1,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved