Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

[PERSON] 30.07.2018р. звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишний двір" про визнання недійсним рішення загальних зборів, зобов`язання УЗАП Рівненської міської ради виключити відомості про [PERSON] як керівника юридичної особи ОСББ "Затишний двір", який ухвалою суду від 13.08.2018р. було залишено без руху. На виконання ухвали суду , 17.08.2019р. до суду [PERSON] подала уточнену позовну заяву відповідно до якої просила визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний двір» від 02 травня 2018 року, оформлене протоколом № 1 від 02 травня 2018 року загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків «Затишний двір» з питань порядку денного. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали позов у межах його доводів, та просили визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний двір» від 02 травня 2018 року, оформлене протоколом № 1 від 02 травня 2018 року загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків «Затишний двір» з питань порядку денного. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 21 березня 2016 року на підставі протоколу №1 установчих зборів ОСББ «Затишний двір» від 06 березня 2016 року, протоколу правління №1 засідання правління ОСББ «Затишний двір» від 06 березня 2016 року та наказу №1-к від 02 липня 2016 року [PERSON] , виконувала обов`язки голови правління ОСББ «Затишний двір». Про призначення її керівником та підписантом ОСББ було зроблено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 15 квітня 2018 року відбулося засідання правління ОСББ «Затишний двір», яке оформлене протоколом №13. На цьому засіданні було вирішено провести загальні збори 29 квітня 2018 року із порядком денним; 1. Звіт ревізійної перевірки за перший рік роботи ОСББ. 2. Затвердження кошторису на 2018 рік та нового внеску на утримання будинку. 3. Голосування за продовження утеплення будинку та взяття кредиту на матеріали та вікна. 02 травня 2018 року за ініціативою [PERSON] , з грубим порушеннями Статуту та законодавства було проведено загальні збори об`єднання, де було прийнято рішення з низки організаційних питань, зокрема, переобрання правління ОСББ «Затишний двір», вибір лічильної комісії, оголошення недовіри голові правління ОСББ «Затишний двір» [PERSON] . Вважають, що рішенням загальних зборів членів ОСББ «Затишний двір», від 02 травня 2018 року (протокол № 1 ) були порушенні права позивача та права співвласників будинку, оскільки загальні збори співвласників ОСББ «Затишний двір», які відбулися 02 травня 2018 року і були проведені особами, які не мали на момент прийняття відповідного рішення повноважень скликати та проводити загальні збори, співвласники ОСББ були неналежним чином повідомлені про порядок денний, а саме, які питання будуть розглядати загальні збори. Не було повідомлено всіх співвласників про проведення загальних зборів з вирішення питання про переобрання правління ОСББ «Затишний двір», вибір лічильної комісії, оголошення недовіри голові правління ОСББ «Затишний двір» [PERSON] , тобто не було зазначено проекту порядку денного, співвласники ОСББ були неналежним чином повідомлені про дату та місце проведення загальних зборів, були порушені норми Статуту ОСББ «Затишний двір» при підрахунку голосів, що мало наслідком те, що не було встановлено дійсні результати голосування, а тому ухвалені загальними зборами співвласників ОСББ «Затишний двір» рішення є незаконними. Внаслідок таких дій були порушені права позивача, бо цим рішенням її було незаконно усунуто від виконання обов`язків Голови правління, які підлягають захисту в судовому порядку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і в задоволенні позову просить суд відмовити. На заперечення позовних вимог відповідач посилається на те, що загальні збори ОСББ «Затишний Двір», які відбулися 02 травня 2018 року, та оформлені протоколом №1 відбулися з дотриманням порядку повідомлення та особами, що мали повноваження на скликання та проведення загальних зборів, що передбачено статтею 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та статтею 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статутом ОСББ «Затишний Двір». Позивач - [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Будь-яких доказів наявності у власності [PERSON] житлових та нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] , позивачем надано не було. Тобто, позивач не являється співвласником багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , тому права чи інтереси [PERSON] , ніяким чином проведеними зборами порушені не були, оскільки вона не є співвласником об`єднання багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та не зрозуміло на якій правовій підставі вона була обрана в органи правління ОСББ «Затишний Двір», якщо не володіла ні квартирою, ні нежитловим приміщенням у вказаному будинку. Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд на 18 грудня 2018 року з викликом сторін. Ухвалою суду від 18.12.2018р., за клопотанням представника відповідача відбулася заміна засідання підготовчим судовим засіданням та проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.04.2019р. постановлено закрити підготовче провадження та призначене судове засідання. Ухвалою суду від 23.05.2019р. представнику відповідача [PERSON] було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не доведеними, а тому позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно протоколу № 1 установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] а від 06 березня 2016 року, було створено ОСББ «Затишний Двір». Статут ОСББ «Затишний Двір» затверджений загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний Двір» від 18 березня 2018 року (нова редакція)01 червня 1994 року. Відповідно до положень п.1 розділу 3 Статуту ОСББ «Затишний Двір» органами управління об`єднання співвласників є загальні збори співвласників,правління, які обирають керівний орган об`єднання - голову правління. 21 березня 2016 року на підставі протоколу №1 установчих зборів ОСББ «Затишний двір» від 06 березня 2016 року, протоколу правління №1 засідання правління ОСББ «Затишний двір» від 06 березня 2016 року та наказу №1-к від 02 липня 2016 року [PERSON] , виконувала обов`язки голови правління. Вказане підтверджується записом в трудовій книжці. Як слідує з протоколу № 1 загальних зборів об`єднання ОСББ «Затишний двір» від 02 травня 2018 року, одним з питань порядку денного цих зборів було питання перевиборів правління об`єднання. Вказаними зборами було прийнято рішення про обрання нового складу правління та оголошення недовіри голові правління ОСББ «Затишний двір» [PERSON] . Згідно статті 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла). Таке об`єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх членів об`єднання. 1). співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею.Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об 'єднань співвласників багатоквартирних будинків. 2). до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням;визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; визначення датита місцяпроведення наступних зборів співвласників; визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. 3).збори співвласників можуть скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем. Відповідно Закону про ОСББ рішення загальних зборів, прийняте згідно зі статутом, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів належать: затвердження Статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, у випадках, передбачених статутом; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном будинку повністю або частково асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах. Звернутися до суду про визнання недійсним певного рішення або частини рішення ОСББ, можна якщо: а)під час прийняття рішення було порушено процедуру, передбачену в ст. 10 Закону про ОСББ і Статуті ОСББ; б) у разі прийняття рішення було порушено права співвласника, визначені в ст. 14 Закону про ОСББ; в) під час прийняття рішення було неправильно визначено частку в загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного та капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна в багатоквартирному будинку (ст. 20 Закону про ОСББ). Якщо хоча б один співвласник обґрунтовано не погоджується з рішенням більшості, прийнятим на загальних зборах, він може його оскаржити, звернувшись суду за місцезнаходженням ОСББ з позовом. Саме позивачу необхідно буде доводити в суді, що рішення не відповідає інтересам співвласників, порушує їх права чи прийнято з порушенням передбаченої процедури. Так, позивачка вказала, що відповідачем неправильно пораховано кількість осіб, які взяли участь у голосуванні, що впливає на підрахований відсоток кількості осіб, які зараховані за підсумками голосування. Так, по квартирах №№1,3,22,25,30,36,41,45,46,49,53, 54,72,77,81,90,96,97,109,121,122 були протиправно зараховані голоси співвласників листки голосування яких окремими співвласниками особисто не підписувалися. Проте, як встановлено судом підписи ставили співвласники квартир як особисто, так і за довіреністю , з усної згоди інших співвласників, законним представником малолітнього співвласника . Зокрема, у вступній частині оспорюваного протоколу № 1 загальних зборів ОСББ "Затишний двір" від 02.05.2018р. у розділі - Загальна інформація вказано, що у голосуванні (опитуванні) взяли участь особисто та/або через представників співвласників у кількості 92 осіб, яким належать квартири у багатоквартирному будинку загальною площею 4684,9 м.кв. - 58,73%. Тобто, протокол містить інформацію щодо участі співвласників у голосуванні як особисто, так і через представників. Окрім того, судом не встановлено фактів звернення до суду співвласниками будинку [ADDRESS] для захисту порушеного права співвласника. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] суду показали, що вважають, що збори були проведені з порушенням статуту ОСББ. Вказали , що вони є співвласниками, проте з позовами про визнання рішення загальних зборів недійсними до суду не зверталися. Відповідно до ст.ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч. 2 ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. з ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Однак, наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації, встановленого вищевказаними нормами права. Так, вирішуючи переданий на розгляд суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Отже, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необгрунтованість заявлених вимог. Не можна задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено. Як вбачається зі змісту ст. 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок викладати свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів. Проте, судом встановлено, що звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний дім», позивач фактично проживає за адресою [ADDRESS] . Будь-яких доказів наявності у власності [PERSON] житлових та нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] , позивачем надано не було, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна від 10 вересня 2018 року, де зазначено, що власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , дата внесенення запису про право власності 22 березня 2011 року, приватна власність. Тобто, позивач не являється співвласником багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Правовідносини які виникли між сторонами, виникли лише з приводу виконання позивачем покладених на неї трудових обов`язків, оскільки вона виконувала функції найманого працівника, тобто між сторонами виник трудовий спір. Як встановлено судом, постановою Рівненського апеляційного суду від 17.09.2019р. у справі за позовом [PERSON] до ОСББ "Затишний двір" про поновлення на роботі на посаді голови правління ОСББ "Затишний двір" та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасоване рішення Рівненського міського суду від 18.07.2019р., у позові відмовлено за пропуском строку звернення до суду. Оскільки, [PERSON] не являється співвласником житлових та/або нежитлових приміщень у будинку по [ADDRESS] , а тому не може посилатися на наявність або відсутність порушень прав інших співвласників під час скликання і проведення загальних зборів ОСББ 02 травня 2018 року. За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. При цьому, позивачем в судовому засіданні клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача не заявлялось. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що [PERSON] є неналежним позивачем по справі, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed