Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, стверджуючи, що постановами державного виконавця відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області від 10 жовтня 2012 року був оголошений розшук належного йому автомобіля марки ВАЗ 21013, державний номерний знак [NUMBER], та накладений арешт на вказаний автомобіль. Вказані заходи були застосовані у звязку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина. На даний час заборгованість по аліментам складає 11914,57 грн. Він досяг домовленості з відповідачкою щодо погашення заборгованості по аліментам шляхом продажу автомобіля та сплати суми боргу. Проте відділ ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області не може зняти арешт з вказаного автомобіля, оскільки відповідачка відмовляється надати заяву про звільнення автомобіля з-під арешту. Позивач просить суд зняти арешт з автомобіля ВАЗ 21013, державний номерний знак [NUMBER], що належить йому на праві приватної власності, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області від 10 жовтня 2012 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Представник відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 травня 2006 року Котовським міськрайонний судом Одеської області винесено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітків та доходів, починаючи з 05 травня 2006 року до повноліття дитини. Розрахунком державного виконавця відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області [PERSON] встановлено заборгованість по аліментам [PERSON] у розмірі 11914,57 грн. станом на 01 січня 2016 року. 10 жовтня 2012 року постановою державного виконавця відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області [PERSON] було оголошено розшук належного [PERSON] автомобіля ВАЗ 21013, державний номерний знак [NUMBER]. 10 жовтня 2012 року постановою державного виконавця відділу ДВС Котовського МРУЮ в Одеській області [PERSON] було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме: на автотранспортний засіб ВАЗ 21013, державний номерний знак [NUMBER]. Як встановлено у судовому засіданні, позивач досяг домовленості з відповідачкою [PERSON] щодо погашення заборгованості по сплаті аліментів. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. За ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, виходячи з положень ч.5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" та з огляду на досягнення домовленості позивачем з відповідачкою [PERSON] щодо погашення заборгованості по аліментах за виконавчим листом №2-1232/2006 від 18 травня 2006 року, наявність якої було підставою для винесення державним виконавцем постанови від 10 жовтня 2012 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved