Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому просить змінити (збільшити) розмір стягуваних аліментів з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.10.2013 року відповідача [PERSON] зобов'язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 486 грн. щомісячно з 05.06.2013 року. В мотивування вимог позивач вказує на те, що на даний час розмір витрат на утримання дитини значно зріс, [PERSON] як батько повинен надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь позивача на підставі рішення Свалявського районного суду від 10.10.2013 року на утримання дитини [PERSON], 2008 року народження, визначити розмір аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач та її представник [PERSON], який діє в інтересах позивача [PERSON] (на підставі угоди про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.08.2018 року, ордеру серії ЗР № 42830 від 28.08.2018 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/733 від 31.03.2012 року) не з'явилися, подавши до суду письмову заяву (вх. № 5829 від 28.08.2018 року) про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позовну заяву (у відповідності до ст. 178 ЦПК України) не подав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (відповідь на судовий запит (у відповідності до ч.6 ст. 187 ЦПК України) щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача надано КП "Виробниче управління комунального господарства" м.Свалява вх. № 4790 від 13.07.2018 року. Суд враховує, що позивач не заперечив проти заочного вирішення справи, бере до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання судовими повістками та повідомлений через оголошення про виклик до суду на сайті Свалявського районного суду http://court.gov.ua/sud0710/qromadyanam/vukluk/, однак в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи) вирішує справу за наявними матеріалами та доходить наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 - XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом досліджено докази та матеріали, наявні у суду, а саме: копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] (актовий запис № 19 від 05.08.2008 року), згідно якого в графі "батьки" дитини вказано - батько [PERSON], мати [PERSON]; копія рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.10.2013 року (справа № 306/2425/13-ц), відповідно до якого з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4860 грн. щомісячно; копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], запис 67 від 11.09.2009 року. Відповідно до ст. 51, ст. 52 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні. Ст. 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України (із змінами в редакції Закону україни № 2037-VIII від 17.05.2017 року) - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (із змінами в редакції Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 року) - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року № 2017-111 "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"). З дня постановлення рішення суду від 10 жовтня 2013 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 972 грн. на 2027 грн. (ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України в 2014 році", ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"). Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищезазначене, беручи до уваги, аліменти є власністю дитини, дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю, яка буде розпоряджаюся ними виключно за цільовим призначенням в інтересах доньки, беручи до уваги, що із збільшенням віку дитини [PERSON] зросли витрати на її утримання, зважаючи на те, що від відповідача не надійшло ніяких заперечень щодо заявленої вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання доньки та збільшений розмір стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька, відповідно до положень Закону, а тому суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів. Розмір аліментів слід визначити з 03 липня 2018 року у розмірі 50% прожиткового мінімуму, що є достатнім для забезпечення належного утримання дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, зміну способу стягнення аліментів), а тому суд дійшов висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 704,80 грн. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved