Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У листопаді 2019 р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 7 986,52 грн. Позов обґрунтований там, що 08.09.2017 між страховиком ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та страхувальником [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № АК/7619892, яким було забезпечено автомобіль «Пежо Партнер», державний номерний знак [NUMBER] . 16.09.2017 на пр. Перемоги в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, під керуванням [PERSON] , та автомобіля «ВАЗ 21074», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. ст. 124, 130 КпАП України [PERSON] . Позивач на виконання умов договору страхування виплатив потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 7 986,52 грн. 29.03.2019 року позивач звернувся до відповідача із регресною вимогою щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, однак жодних дій відповідачем з даного приводу здійснив. Таким чином відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 1194 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу кошти, сплачені на відшкодування заподіяної ним шкоди, що становить 7 986,52 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув, у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання, відзив на позов до суду не надіслав, про причини неявки суду не повідомляв, тому суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 08.09.2017 між страховиком ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та страхувальником [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № АК/7619892, яким було забезпечено автомобіль «Пежо Партнер», державний номерний знак [NUMBER] (а. с. 44 ). 16.09.2017 на пр. Перемоги в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Пежо Партнер», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «ВАЗ 21074», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а. с. 69). Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 19.10.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП (а. с. 71 -72). У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Пежо Партнер» була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на момент ДТП . Відповідно до Звіту № 186255 від 28.09.2017 року про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу та на підставі страхового акту №UA2017091600026/L01/03 від 30.07.2018 ПрАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» було виплачене відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21074», державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі 7 986,52 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 19085 від 30 липня 2018 року (а. с. 100, 101,102). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Стаття 27 Закону України "Про страхування", регламентує, що страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Згідно із ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. в ч. 1 ст. 38 Закону України «Про страхування» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Оскільки суд установив, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] , який на момент транспортної пригоди був у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується постановою суду, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки. З положень ст. 993 ЦК України убачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна» у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1921грн.

Outcome: approved