Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач, ТОВ "Українська боргова компанія", звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 29020,60 грн. та судовий збір у розмірі 290,21 грн. понесений позивачем при зверненні до суду, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 06.03.2012 року між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та [PERSON] був укладений кредитний договір №93#01017159897, за умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 19900,00 грн. грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33% річних. 30.08.2013 р між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та ТОВ "АНСУ" було укладено договір факторингу, згідно якого відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №93#01017159897від 06.03.2012 року, крім того 30.08.2013 року між ТОВ "АНСУ" та ТОВ „Українська боргова компанія" було укладено договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ "Українська боргова компанія" набула права кредитора за вищевказаним кредитним договором, тобто позивач є правонаступником первісного кредитора. У зв'язку з порушенням своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2013 року має заборгованість 29020,60 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому порядку, але в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень проти позову не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, та оголосив заочний розгляд справи згідно ст.ст. 224-228 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 06.03.2012року між ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №93#01017159897, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 19900,00 грн. на поточні потреби під 33 % річних, та поверненням кредиту згідно з графіком, який є додатком до кредитного договору /а.с. 12-14/, який відповідач підписала, а отже зобов'язалася належним чином виконувати умови договору. Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі 19900,00 грн. на цілі, зазначені в п.1.3 цього договору, а позичальник зобов'язується своєчасно та у повному обсязі виплатити банку проценти за користування кредитом, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови цього договору і своєчасно повернути кредит банку /а.с.5/. Відповідно до п.1.2. кредитного договору розмір процентів за користування кредитом складає 33% річних /а.с.5/. Вказаний кредит за даним договором відповідач [PERSON] отримав від позивача 06.03.2012 року. Згідно договору, належне виконання позичальником за кредитним договором забезпечується неустойкою (штрафом, пенею). Відповідач належним чином умови договору не виконав, тому станом на 30.09.2013 року загальна сума боргу складає 29020,60 грн., в тому числі: сума простроченої заборгованості за основним боргом 19778,08 грн.; сума строкової заборгованості за відсотками - 435,12 грн; сума простроченої заборгованості за відсотками - 8807,40 грн. Цю суму, а також судовий збір у розмірі 290,21 грн. позивач і просить стягнути з відповідача. У відповідності до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А ст.611 ЦК України зазначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Встановлено, що 30.08.2013 року ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" та ТОВ "АНСУ" уклали договір факторингу № 30/08-13, відповідно до якого ТОВ "АНСУ" набуло права вимоги кредитора до [PERSON] за договором від 06.03.2012 року /а.с. 26-35/. Встановлено також, що 30.08.2013 року ТОВ "АНСУ" та ТОВ "Українська боргова компанія" уклали договір відступлення права вимоги №3А, відповідно до якого ТОВ "АНСУ" відступило позивачу - ТОВ "Українська боргова компанія" право вимоги від [PERSON] коштів за кредитним договором №93#01017159897 від 06.03.2012 року, а ТОВ "Українська боргова компанія" набуло право вимоги грошових коштів від [PERSON] /а.с. 36-46/. Оскільки 30.08.2013 року між ТОВ "АНСУ" та ТОВ „Українська боргова компанія" укладено договір відступлення права вимоги №3А за яким, ТОВ "Українська боргова компанія" набула права кредитора за вищевказаним кредитним договором, тобто відбулося відступлення права грошової вимоги, тому в силу ст. 514 ЦК України до позивача перейшло право вимагати від відповідача виконання зобов'язань за кредитним договором. Таким чином, встановлено, що позивач - ТОВ "Українська боргова компанія" є правонаступником ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії". Встановлено, що відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 30.09.2013 року виникла заборгованість у розмірі 29020,60 грн., яка складається із: суми простроченої заборгованості за основним боргом - 19778,08 грн.; суми строкової заборгованості за відсотками - 435,12 грн.; суми простроченої заборгованості за відсотками - 8807,40 грн. Сума заборгованості підтверджується наданою позивачем довідкою про наявність заборгованості від 30 вересня 2014 року /а.с. 16/. Відповідно п.8.3 Кредитного договору банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за договором у разі затримки сплати частини кредиту та/або процентів за користування ним, щонайменше на один календарний місяць, відсотків, та істотним порушенням будь-яких інших зобов'язань за договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в стягненні коштів на його користь з відповідача засновані на законі та підлягають задоволенню. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов'язання, відповідачем а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 290,21 грн. судового збору у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved