Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Уточниши позовні вимоги, позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказав, що 24 січня \~2007 р. між\~позивачем та відповідачем\~[PERSON] укладено Кредитний договір за № 03/07/840, згідно якого\~позивач надав відповідачу\~кредит на споживчі цілі у розмірі 59400 доларів США\~на строк\~з 24 січня 2007 р.\~по 24 січня 2012 р.\~зі сплатою\~12 % річних за користування кредитом.\~Згідно\~п. 3.1.1. Кредитного договору\~позивач відкрив відповідачу\~рахунок №220336013923.840\~та видав кредит у сумі 59400 доларів США\~з позичкового рахунку\~№ 220336013923.840\~в МКФ ВАТ АБ „Укргазбанк на поточний рахунок позичальника №262083923.840 в МКФ ВАТ АБ „Укргазбанк. 25 жовтня 2007 р.\~між сторонами була укладена Додаткова угода\~№ 1\~до Кредитного договору\~№ 03/07/840 від 24.01.2007 р., згідно якої були внесені зміни\~до п. 1.1. Кредитного договору, а саме банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі\~105000 доларів США\~на строк з 25 жовтня 2010\~р.\~по 24 січня 2012 р.\~зі сплатою 12 %\~річних за користування кредитом.\~Додатковою угодою були внесені зміни\~до п. 3.1.1. Кредитного\~договору, згідно яких банк відкрив позичальнику\~позичковий рахунок\~№ 2203460130664.840 та видав позивальнику 53520 доларів США\~з позичкового рахунку\~№ 2203460130664.840 в Оболонському відділенні № 52 ВАТ АБ „Укргазбанк на поточний рахунок позичальника\~№ 2620930664.840 в Оболонському відділенні № 52\~ВАТ АБ „Укргазбанк.\~Згідно умов Кредитного договору\~відповідач зобовязувався\~використати кредит за цільовим призначенням та повернути заборгованість\~в строки визначені в графіку повернення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом\~щомісячно, виходячи з 12 %\~річних. Станом на 18.09.2017 р.\~заборгованість за Кредитним договором становить 172\~900, 56 доларів США, та 3\~083\~031, 13 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту простроченої 80\~772 доларів США; заборгованості по процентам простроченої 92\~128, 56 доларів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту 1\~588\~647, 08 грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів 1\~494\~384, 05 грн. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання\~за кредитним договором\~між позивачем та відповідачем\~[PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого остання зобовязувалася нести\~солідарну відповідальність\~з позивальником перед\~кредитором\~за порушення виконання зобовязань за кредитним договором. На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 03/07/840 від 24.01.2007 року, що складає 172\~900, 56 доларів США та 3\~083\~031, 13 грн., а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача уточнену позовну заяву повністю підтримав з наведених в ній підстав, просив суд її задовольнити. Зазначив, що 25 жовтня 2007 р.\~між Банком та [PERSON] була укладена Додаткова угода\~№ 1\~до Кредитного договору\~№ 03/07/840 від 24.01.2007 р., згідно якої були внесені зміни\~до п. 1.1. Кредитного договору, а саме банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі\~105000 доларів США\~на строк з 25 жовтня 2010\~р.\~по 24 січня 2012 р.\~зі сплатою 12 %\~річних за користування кредитом.\~ Відповідно до умов договору Банк в грудні 2008 року звертався до [PERSON], як до поручителя, та повідомляв про укладення вказаної Додаткової угоди, однак підтвердження її належного повідомлення надати суду Банк не має можливості, у зв"язку з їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог, надав письмові заперечення проти позову та пояснення аналогічні тим, що викладені в його письмових запереченнях. Пояснив, що первісний позов він визнає повністю, а заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог. Щодо вимог Банка про стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] також заперечував. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні також заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог в частині стягнення заборгованості з [PERSON], як поручителя, надали письмові заперечення проти уточненого позову та пояснення аналогічні тим, що викладені в письмових запереченнях. Крім того, [PERSON] пояснили, що про укладення Додаткової угоди їй відомо не було, ні якого листа від Банку вона не отримувала. Вважає, що договір поруки припинений на підставі ст.559 ЦК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 січня \~2007 р. між\~позивачем та [PERSON] укладено Кредитний договір за № 03/07/840, згідно якого\~позивач надав відповідачу\~кредит на споживчі цілі у розмірі 59400 доларів США\~на строк\~з 24 січня 2007 р.\~по 24 січня 2012 р.\~зі сплатою\~12 % річних за користування кредитом.\~ Згідно\~п. 3.1.1. Кредитного договору\~позивач відкрив [PERSON] рахунок №220336013923.840 \~та видав кредит у сумі 59400 доларів США\~з позичкового рахунку\~№ 220336013923.840\~в МКФ ВАТ АБ „Укргазбанк на поточний рахунок позичальника №262083923.840 в МКФ ВАТ АБ „Укргазбанк. 25 жовтня 2007 р.\~між сторонами була укладена Додаткова угода\~№ 1\~до Кредитного договору\~№ 03/07/840 від 24.01.2007 р., згідно якої були внесені зміни\~до п. 1.1. Кредитного договору, а саме банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі\~105000 доларів США\~на строк з 25 жовтня 2007\~р.\~по 24 січня 2012 р.\~зі сплатою 12 %\~річних за користування кредитом.\~Додатковою угодою були внесені зміни\~до п. 3.1.1. Кредитного\~договору, згідно яких банк відкрив позичальнику\~позичковий рахунок\~№ 2203460130664.840 та видав позивальнику 53520 доларів США\~з позичкового рахунку\~№ 2203460130664.840 в Оболонському відділенні № 52 ВАТ АБ „Укргазбанк на поточний рахунок позичальника\~№ 2620930664.840 в Оболонському відділенні № 52\~ВАТ АБ „Укргазбанк.\~ Згідно умов Кредитного договору\~відповідач зобовязувався\~використати кредит за цільовим призначенням та повернути заборгованість\~в строки визначені в графіку повернення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом\~щомісячно, виходячи з 12 %\~річних. Відповідно до\~п. 3.2.8 Кредитного договору\~банк зобовязувався\~на залишок простроченої заборгованості\~за кредитом\~нараховувати проценти, виходячи із 13 % річних, починаючи з дня виникнення\~простроченої заборгованості. Відповідно до ч. 2 \~п. 3.3.2. Кредитного договору\~у разі виникнення простроченої заборгованості\~за кредитом\~сплачуються проценти\~за користування кредитом, виходячи\~з процентної ставки, встановленої\~п. 2.3.8. договору, тобто 13 % , починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до\~ч. 1\~п. 5.3. Кредитного договору\~за порушення строків повернення кредиту\~та сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобовязувався сплатити позивачу\~суму боргу з урахуванням\~індексу інфляції\~за весь час прострочення\~та пеню у розмірі 25 %\~річних від суми\~невиконаного зобовязання\~за кожен день прострочення\~платежу від дня виникнення\~такої прострочки\~до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Станом на 18.09.2017 р.\~заборгованість за Кредитним договором становить 172\~900, 56 доларів США, та 3\~083\~031, 13 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту простроченої 80\~772 доларів США; заборгованості по процентам простроченої 92\~128, 56 доларів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту 1\~588\~647, 08 грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів 1\~494\~384, 05 грн. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання\~за кредитним договором\~між позивачем та відповідачем\~[PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки від 24.01.2007 року, згідно якого остання зобовязувалася нести\~солідарну відповідальність\~з позивальником перед\~кредитором\~за порушення виконання зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п.1.2 Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов"язань по кредитному договору. Пунктом 2.6 Договору поруки визначено, що Кредиток зобов"язаний повідомити в письмовій формі про внесення до кредитного договору будь-яких змін та доповнень стосовно розміру суми кредиту, розміру процентної ставки за користування кредитом, строків виконання зобов"язань щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом на адресу Поручителя не пізніше наступного робочого дня. За приписами п.2.7 Договору поруки Позичальник та Поручитель зобов"язується не пізніше наступного робочого дня за днем отриманняПоручителем повідомлення Кредитора, визначеного в п.2.6 цього договору про внесення змін до кредитного договору, надати Кредитору письмову згоду на внесення відповідних змін до п.1.1 цього договору. 25 жовтня 2007 р.\~між [PERSON] та ПАТ АБ "Укргазбанк" була укладена Додаткова угода\~№ 1\~до Кредитного договору\~№ 03/07/840 від 24.01.2007 р., згідно якої були внесені зміни\~до п. 1.1. Кредитного договору, а саме Банк надав відповідачу [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі\~105000 доларів США\~на строк з 25 жовтня 2007\~р.\~по 24 січня 2012 р.\~зі сплатою 12 %\~ річних за користування кредитом.\~ Додатковою угодою були внесені зміни\~до п. 3.1.1. Кредитного\~договору, згідно яких банк відкрив позичальнику\~позичковий рахунок\~№ 2203460130664.840 та видав позивальнику 53520 доларів США\~з позичкового рахунку\~№ 2203460130664.840 в Оболонському відділенні № 52 ВАТ АБ „Укргазбанк на поточний рахунок позичальника\~№ 2620930664.840 в Оболонському відділенні № 52\~ВАТ АБ „Укргазбанк.\~ Відповідно до ч.1.\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до умов договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобовязання всім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, крім того згідно зі\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.\~526,\~599 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору і зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами\~\~ст.ст.\~1048,\~1054 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики) та сплатити проценти у разі відсутності іншої домовленості сторін за користування кредитними коштами\~\~щомісячно до дня повернення кредиту. Суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення суму заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] на користь позивача з урахуванням наданого до суду розрахунку станом на 18.09.2017 року, яка складає 172\~900, 56 доларів США та 3\~083\~031, 13 грн. Однак, в частині позовних вимог до [PERSON], як поручителя, суд приходить до висновку про залишення в цій частині вимог без задоволення з наступних підстав. За змістом статей 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що припинення поруки спричинюють такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК, статті 3-5, 11, 15, 31 ЦПК), слід дійти висновку про те, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК, на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом. Згідно зі ст. 559 ЦКУкраїни порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Підставою для припинення поруки в порядку ч. 1 ст. 559 ЦК є сукупність двох умов - внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-160цс13). При вирішенні справ цієї категорії, як зазначено в аналізі Верховного суду України, про застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобов'язань судам рекомендується керуватися позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові у справі № 6-20цс11 від 21 травня 2012 р., згідно з якою збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Зміна основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища. Заперечення відповідача [PERSON] заслуговують на увагу суду, так як в даному випадку [PERSON] за Договором поруки брала на себе зобов'язання відповідати за виконання відповідачем зобов"язань по Кредитному договору №03/07/840 від 24.01.2007 року, а не за Додаткової угодою, якою були внесені зміни до п.3.1.1 Кредитного договору та збільшено розмір кредиту. Представником банку не було надано суду доказів про направлення та отримання відповідачкою [PERSON] повідомлення про укладення Додаткової угоди та внесення змін. Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобов'язання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобов'язання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов'язок за договором поруки повністю припиняється - перестає існувати. Отже, внаслідок вчинення у жовтні 2007 року банком дій, пов'язаних із зміною розміру кредиту, відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителя без згоди останньої. Такі обставини спричинили припинення поруки [PERSON] на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України. Крім того, згідно з положеннями ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За змістом постанови Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15 строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Кредитним договором передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути\~\~кредит у повному обсязі в терміни встановлені\~\~графіком погашення\~\~кредиту, а саме до 24 січня 2012 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №03/07/840 від 24.01.2007 року, доданого до уточненого позову видно, що відповідач [PERSON] припинив сплачувати платежі за основним зобов"язанням з грудня 2008 року, а відтак строк на пред"явлення вимоги до поручителя сплинув в червні 2009 року. Позов подано до суду лише 06.04.2010 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] задоволенню не підлягають. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial