Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

у березні 2021 року [PERSON] звернувся у суд з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивує тим, що 28 березня 2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір комплексного страхування наземного транспорту № 5030984-02-10-01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов даного договору ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 03.09.2018р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно з умовами договору та на підставі страхового акту № 09150-02 від 21.09.2018 року ПрАТ "СК "ВУСО" було виплачено страхове відшкодування у розмірі 46 204,31 грн. 15 липня 2020р. між ПрАТ "СК "ВУСО" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладеного договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 5030984-02-10-01 від 28.03.2018 року. Позивач зазначає, що ПрАТ "СК "ВУСО" повністю виконав покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні, тому він має право пред`явити грошову вимогу до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Тобто, позивач має право зворотної вимоги до відповідача, з вини якого завдано матеріальну шкоду страхувальнику, якому ПрАТ "СК "ВУСО" виплатив страхове відшкодування. За таких обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] суму завданих збитків в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 46 204,31 грн., судовий збір в розмірі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 59) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 03 вересня 2018р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] (а.с.37) Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. (а.с. 29) Постанова є чинною. Цивільна відповідальність водія автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 5030984-02-10-01 від 28 березня 2018. Згідно рахунку № УКК3013785/0000034386 від 04.09.2018 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] склала 57 406,37 грн. (а.с. 39) За страховим випадком ПрАТ "СК "Вусо" складено страховий акт № 09150-02 від 21.09.2018р. По договору страхування та було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 46 204,31 грн., виплата якої підтверджується платіжними дорученнями № 21415 від 21.09.2018 року (а.с. 45), № 21416 від 21.09.2018 року (а.с.46), та № 21417 від 21.09.2018р. (а.с.47) 15 липня 2020р. між ПрАТ "СК "ВУСО" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладеного договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 5030984-02-10-01 від 28.03.2018 року. Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування шкоди, позивач посилався на те, що до нього перейшло право зворотної вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 46 204,31 грн. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відтак, здійснивши виплату страхового відшкодувань, ПрАТ «СК «ВУСО" набуло право потерпілої особи в межах здійсненої виплати. Встановлено, що 15 липня 2020р. між ПрАТ "СК "ВУСО" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладеного Договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 5030984-02-10-01 від 28.03.2018 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язані може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходить права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача суму завданих збитків в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 46 204,31 грн. Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що 30 січня 2019 року між [PERSON] та адвокатом Самойленко П.М. був укладений договір про надання правової допомоги № 30/01/2019. Позивачем надано додаткову угоду № 9150 від 29.03.2021 р. до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 року та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 року, відповідно яких вартість наданих послуг становить 6 000,00 грн., що були сплачені позивачем відповідно до платіжного доручення № Р24А868268723А57565 від 29 березня 2021 року та платіжного доручення № Р24А868268061А81048 від 29 березня 2021 року. Таким чином, матеріалами справи підтверджується розмір витрат позивача на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] . З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір.

Outcome: approved