Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

26.02.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що в період з 27.12.1997 року по 09.03.2000 рік він перебував у трудових відносинах з КСП "Комсомол", розташованого на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області. Працював на посаді голови правління КСП. При проведенні розпаювання землі в господарстві та отримання державного акту на право колективної власності на землю, він був членом КСП, але під час виготовлення та видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) не отримав сертифікату на право на земельну частку (пай), так як його не було включено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай). Посадові особи КСП дану прикру помилку не виправили, на даний час КСП ліквідовано, тому просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 7,62 га умовних кадастрових гектар, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Комсомол". Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують та просять задовільнити. Крім того, надійшло заперечення на відзив, клопотання про поновлення строків позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права, яке обгрунтовує тим, що позивач вважав, що його було включено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), він отримав право на земельну частку (пай) за рішенням загальних зборів КСП, а тому вважав, що його право не було порушено і він отримає правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого у задоволенні позовних вимог просять відмовити, посилаючись на те, що позивач не надав доказів неправомірності не включення його до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. З копії трудової книжки випливає лише факт наявності трудових відносин з КСП, але ніяк не членства, що є обов`язковим. Крім того, сплив строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. З трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 27.12.1997 року по 09.03.2000 рік перебував у трудових відносинах з КСП "Комсомол" та являвся членом даного господарства. Згідно протоколу № 1 засідання загальних зборів КСП "Комсомол" від 27.12.1997 року, [PERSON] обрано головою КСП та прийнято його до членів КСП. 02.10.1998 року КСП "Комсомол" отримало Державний акт на право колективної власності на землю, серія КР МВ № 25, що підтверджується копією даного акту. З відомостей, наданих відділом у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 13.02.2020 року встановлено, що розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах бувшого КСП "Комсомол" Маловисківської міської ради Кіровоградської області, становить 7,62 га. Відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" - членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2014 року по справі № 6-12823св14 зазначено, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності, а відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Отже, на момент розпаювання землі та отримання КСП державного акту на право колективної власності на землю, позивач дійсно являвся членом підприємства та мав право на земельну частку (пай), однак сертифікат на право на земельну частку (пай) він не отримав. Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу Української РСР, закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Згідно ст. 83 Цивільного кодексу Української РСР, позовна давність не поширюється: на вимоги, що випливають з порушення особистих немайнових прав, крім випадків, передбачених законом; на вимоги державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння колгоспів та інших кооперативних та інших громадських організацій або громадян; на вимоги вкладників про видачу вкладів, внесених у державні трудові ощадні каси і в Державний банк СРСР; у випадках, встановлюваних законодавством Союзу РСР, і на інші вимоги. При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку позовної давності суд виходить крім іншого з того, що ключовими принципами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Правова справедливість є безумовним першочерговим, моральним обовязком влади, який повинен бути вищим від будь-яких прогресистських намірів та устремлінь. Наявність справедливості насамперед має існувати як принцип адекватності суспільних зусиль, спрямованих на відновлення священної рівноваги права, порушеної внаслідок діяльності чи бездіяльності суспільства чи конкретної особи. Суд вважає, що при поновлені позивачу строку позовної давності буде відновлена справедливість на отримання ним того, на що він мав право, однак з об`єктивних причин не зміг це право своєчасно та належним чином захистити. Отже, суд дійшов висновку, що матеріалами справи доведено поважність пропуску строку для звернення до суду, а тому він підлягає поновленню. Саме таке рішення буде ґрунтуватися на засадах верховенства права, буде законним та, крім іншого, справедливим, оскільки пропуск даного строку стався не з вини позивача, а право особи на земельну частку (пай) є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved