Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 19 червня 2007 року відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 1800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % на рік з кінцевим терміном повернення 19 червня 2008 року. Банк свої зобовязання по цьому договору виконав та надав відповідачу кредитні кошти, однак відповідач своїх зобовязань за договором не виконує, а тому у неї утворився борг перед позивачем. Крім того, рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 03 липня 2014 року з відповідача вже стягнуто 7373,29 грн. у рахунок погашення заборгованості по вищевказаному кредиту. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача залишок заборгованості по кредиту, що утворився станом на 24 вересня 2015 року (з врахуванням різниці між загальною сумою заборгованості та сумою заборгованості, що стягнута на підставі судового рішення від 03 липня 2014 року) у розмірі 26646,31 грн., та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] не зявилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] була повідомлена належним чином. Представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 19 червня 2007 року відповідач [PERSON] звернулася до закритого акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк із заявою позичальника № VOXRRХ05930225 (а.с.7) про отримання кредиту на запропонованих банком Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (Рострочка) (Стандарт) (а.с.8-11). Як вбачається з п.п.3.1 вищевказаних Умов та стверджується заявою позичальника, відповідачу [PERSON] надавався строковий кредит в сумі 1800,00 грн. на термін 12 місяців з 19 червня 2007 року по 19 червня 2008 року включно з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,0 % річних, щомісячної комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 24,30 грн. та єдиної разової комісії в розмірі 300,00 грн. за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом, відсотками та комісією шляхом здійснення в період з 19 по 26 число кожного місяця щомісячних фіксованих рівних платежів в сумі 184,37 грн. Пунктом 4.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Рострочка) (Стандарт) та заявою позичальника передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 1 % на місяць. Пунктом 4.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Рострочка) (Стандарт) та заявою позичальника передбачено сплату позичальником комісії в розмірі 24,30 грн. на місяць та єдиноразової комісії в розмірі 300,00 грн. Як вбачається з п.5.1 вищевказаних Умов, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту передбачено сплату позичальником пені в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення, але не менше 1 грн. Пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Рострочка) (Стандарт) передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків платежів по будьякому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості. Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (а.с.16), ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 19 червня 2007 року № VOXRRХ05930225 позичальника [PERSON] станом на 24 вересня 2015 року (а.с.6), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком Приватбанк становить: 6783,74 грн. заборгованості по відсотках, 291,60 грн. заборгованості по комісії, 25199,20 грн. заборгованості по пені, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1245,06 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості). Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 03 липня 2014 року (а.с.4-5) стверджується, що із [PERSON] в користь публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк було стягнуто 7373,29 грн. кредитної заборгованості за договором від 19 червня 2007 року № VOXRRХ05930225. Виходячи із системного аналізу ст.ст.525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Зазначена правова позиція сформульована у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі № 6-1206цс15. За таких обставин заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком Приватбанк складається із заборгованості по відсотках, комісії та пені у розмірі 24901,25 грн., тобто становить різницю між розміром загальної заборгованості по відсотках, комісії та пені і заборгованості, що стягнута з відповідача на підставі судового рішення від 03 липня 2014 року ((6783,74 + 291,60 + 25199,20) 7373,29 = 24901,25), 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1245,06 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості), а всього 26646,31 грн. (24901,25 + 500,00 + 1245,06 = 26646,31). Поряд з цим судом встановлено, що відповідно до наданого позивачем вищезазначеного розрахунку заборгованості нарахована сума пені складає 25199,20 грн. при заборгованості по тілу кредиту 6783,74 грн. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь в зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Отже, на думку суду, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду самостійно зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. До такого висновку дійшов Верховний суд України в постанові від 3 вересня 2014 року №6-100цс14. Враховуючи вищенаведене та те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, заподіяних невиконанням зобовязання, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір пені слід зменшити до 6783,74 грн., що є співмірним із сумою заборгованості по тілу кредиту та в силу вимог ч.3 ст.551 ЦК України є самостійною підставою для зменшення розміру пені. Таким чином розмір загальної заборгованості за кредитним договором також підлягає зміні внаслідок зменшення розміру пені на 18415,46 грн. (25199,20 - 6783,74 = 18415,46), а тому з відповідача, на думку суду, слід стягнути в користь позивача 8230,85 грн. (26646,31 - 18415,46 = 8230,85). Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення в з відповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує їх в користь позивача в розмірі 1218,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial