Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим. що 14 травня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11345308000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17 вересня 2008 року внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 41000,00 (сорок одна тисяча) дол. США 00 центів, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 13 травня 2015 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14 % річних. 29 жовтня 2008 року сторони уклали додаткову угоду №2, в якій домовились, що за використання коштів в іноземній валюті у розмірі 5750,00 дол. США, які надаються 29 жовтня 2008 року, встановлюється процентна ставка 24,0%. 14 січня 2009 року сторони уклали додаткову угоду №3, а 30 січня 2009 року - додаткову угоду №4, в якій домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме №11345308000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме, №11345308002. Змінений кінцевий термін повернення кредиту 13 травня 2025 року. 30 січня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» - з 21 грудня 2009 року ПАТ«УкрСиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 4. Сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме №11345308000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11345308001. Змінений кінцевий термін повернення кредиту 13 травня 2025 рік та розмір ануїтетного платежу - 415,00 дол. США. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Згідно з п.7.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 05 лютого 2015 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів складає 25320 дол. 04 центів США, з яких 22353,23 дол. США - кредитна заборгованість; 2966,81 дол. США заборгованість по процентах за користування кредитом; та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 7461,28 грн.; (2740,71 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту; 4720,57 грн. - пеня за прострочення сплати процентів). Відповідачу направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості, однак відповідач свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконує, в зв"язку з чим позивач просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з [PERSON] зазначеної суми заборгованості та судового збору. Відповідач [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до ПАТ "УкрСиббанк", [PERSON], в якому вказує, що 24 листопада 1995 року між ним та [PERSON] укладений шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану адміністрації Сеймського округу м.Курськ Російської Федерації, актовий запис №1246. На даний час в провадженні Чорнобаївського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання нерухомого майна спільною сумісносю власністю та поділ майна, спільно нажитого в шлюбі та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, яка зупинена ухвалою від 27 травня 2015 року до вирішення справи за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користуванням кредитом та пені та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ "Укрсиббанк", [PERSON] про визнання спільними боргових зобов"язань за кредитним договором та розподіл непогашених кредитних коштів між подружжям. В період шлюбу - 14 травня 2008 року в інтересах сім'ї ним в АКІБ «УкрСиббанк» згідно з договором №11345308000 отримано споживчий кредит в сумі 41000 доларів США терміном до 2025 року, за умовами якого він зобов'язався щомісячно до 2025 року сплачувати по 410 (чотириста десять) доларів США до повного погашення кредиту. Отримані кошти використано на ремонт приміщення в смт.Чорнобай Черкаської області, вул.Черкаська, 18, купівлю майна та предметів домашньої обстановки, які належать подружжю на праві спільної сумісної власності, на закупівлю товару для магазину, в якому відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність та ін. 18 червня 2013 року рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Перебуваючи у шлюбі, [PERSON] та [PERSON] із спільних коштів сплачували грошові кошти на погашення кредиту. Після розірвання шлюбу погашення кредиту здійснював виключно [PERSON] за свої особисті кошти. На сьогоднішній день він самостійно несе витрати з повернення кредитних коштів, які були отримані і витрачені в інтересах сім'ї для оплати за майно та роботи, що в т.ч. було використано за час шлюбу і в інтересах відповідачки [PERSON]. Його пропозиція відповідачці [PERSON] вирішити питання про поділ боргів у вигляді отриманих під час шлюбу кредитних коштів, як спільних боргів подружжя в позасудовому порядку залишилася без відповіді з боку відповідачки [PERSON], зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі не виконане. Ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ч. 3 ст. 61 СК України визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. При цьому перебування такого майна у заставі та наявність боргових зобов'язань з повернення кредиту не є перешкодою для його поділу. Однак у разі поділу майна крім речей підлягають поділу також майнові права та обов'язки. Тому обов'язок з повернення суми кредиту, так само, як і інші майнові права та обов'язки у разі поділу спільного майна подружжя також може бути поділений між ними. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК). Оскільки в результаті отримання [PERSON] за кредитним договором грошових коштів та використання їх в інтересах сім'ї на споживчі цілі - ремонт приміщення, що розташоване в смт.Чорнобай Черкаської області, вул.Черкаська, 18, купівлю майна та предметів домашньої обстановки, які належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, на закупівлю товару для магазину, в якому відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність та ін., то боргові кредитні зобов'язання мають нести як дружина (відповідачка за зустрічним позовом [PERSON].), так і чоловік (відповідач за первісним позовом), а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. Аналогічної позиції дотримується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 17 квітня 2013 року у справі № 6-50565св12. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.2 ст.71 СК України). Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. [PERSON] вважає, що громадяни, які оформили іпотеку і розірвали шлюб, так само, як і під час перебування в шлюбі, залишаються співпозичальниками і зобов'язані нести перед банком солідарну відповідальність за своїми кредитними зобов'язаннями або пропорційно отриманим від нерухомого майна часткам. Для вирішення питання розділу зобов'язань по кредиту колишньому подружжю необхідно або самим прийти до якоїсь угоди, або розділ має бути здійснений в судовому порядку. За загальними правилами, борги діляться пропорційно присуджених часткам у спільному майні. Тобто, у результаті придбання подружжям майна за кредитні кошти боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. Тому [PERSON] просить визнати спільними зобов'язаннями [PERSON] та [PERSON] боргові зобов'язання [PERSON] за кредитним договором №11345308000 від 14.05.2008 року, укладеним між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», розподілити непогашені кредитні кошти згідно з кредитним договором №11345308000 від 14 травня 2008 року, укладеним між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» між [PERSON] та [PERSON], стягнувши з кожного на користь ПАТ «УкрСиббанк» по 1/2 частині від загальної суми непогашених кредитних коштів відповідно до розрахунків банку до повного погашення суми кредитних зобов'язань. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] первісний позов підтримав, просив його задоволити, пояснив, що позивач заперечує проти заміни боржника [PERSON] іншою особою. Відповідач [PERSON] та його представник Головня С.Д. заперечили проти задоволення первісного позову, просили задоволити зустрічний позов. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] просили задоволити первісний позов, заперечили проти задоволення зустрічного позову, мотивуючи тим, що [PERSON] не надав доказів того, що кредитний договір укладався в інтересах сім'ї, а сам по собі факт перебування сторін на час укладення кредитного договору у шлюбі не є підставою для покладення на [PERSON] відповідальності за повернення отриманих за договором кредиту коштів. Крім того, що ст.16 ЦК України визначено вичерпний перелік способів захисту цивільних прав та обов'язків, серед яких такий спосіб захисту як визнання спільними боргових зобов'язань за кредитним договором та розподіл непогашених кредитних коштів між подружжям відсутній. Судом встановлені слідуючі обставини справи та належні їм правовідносини. 14 травня 2008 року між АКБ «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11345308000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 41000,00 (сорок одна тисяча) дол. США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 13 травня 2015 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14 % річних. 29 жовтня 2008 року між сторонами укладено додаткову угоду №2, в якій сторони домовились, що за використання коштів в іноземній валюті у розмірі 5750,00 дол. США, які надаються 29.10.2008 року встановлюється процентна ставка 24,0%. 14 січня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду №3, а 30 січня 2009 року додаткову угоду №4, в якій сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме №11345308000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме, №11345308002. Змінений кінцевий термін повернення кредиту на 13 травня 2025 року. 30 січня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №4. Сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме №11345308000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме, №11345308001. Змінений кінцевий термін повернення кредиту на 13 травня 2025 року та розмір ануїтетного платежу - 415,00 дол. США. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Згідно з п.7.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 05 лютого 2015 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів складає 25320 дол. 04 центів США, з яких 22353,23 дол. США - кредитна заборгованість; 2966,81 дол. США заборгованість по процентах за користування кредитом; та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 7461,28 грн.; (2740,71 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту; 4720,57 грн. - пеня за прострочення сплати процентів). Відповідачу направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості, що підтверджується реєстром про відправку рекомендованих листів, проте відповідач свої зобов'язання не виконує, в зв"язку з чим позивач звернувся до суду. До розгляду справи суд залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] за її клопотанням. З 24 листопада 1995 року до 18 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі. В провадженні суду є цивільна справа про поділ майна подружжя між ними, яка зупинена до вирішення даної справи. [PERSON] просить покласти обов"язок повернення заборгованості за кредитом на [PERSON], оскільки кредитні кошти отримані та витрачені в інтересах сім"ї, проте позивач за первісним позовом ПАТ "УкрСиббанк" заперечує проти цього, оскільки відповідно до ст.520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути змінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Зміна сторони в договорі без згоди кредитора неможлива. Суд, розділивши у рівних частках боргові зобов'язання по кредитному договору між [PERSON] та [PERSON], змінить умови договору між його сторонами та сторони у договорі, що є протиправним. Аналогічна позиція знайшла своє підтвердження в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-26983 від 27 березня 2013 року та № 6-43853 від 18 грудня 2014 року. Відповідно до ст.ст.509, 526 ЦК України зобов"язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обв"язку. Зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає, що [PERSON], не виконуючи обов"язок по сплаті коштів перед позивачем, порушує його права. Порушені права підлягають захисту шляхом покладення обов"язку сплатити заборгованість саме відповідачем за первісним позовом, не змінюючи його, тому первісний позов підлягає до задоволення, в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Outcome: approved