Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у березні 2017 року звернулася у суд з позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, про позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що на обліку у відділі у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, згідно з наказом відділу у справах дітей Львівської міської ради від 04.08.2015 року №158 перебувають малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Підставою постановки на облік дітей було ухилення батьків [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, а саме залишення дітей без нагляду, вживання ними алкогольних напоїв. Малолітній [PERSON], відповідно до розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 27.08.2015 року № 516, влаштований у заклад релігійної організації «Родинний дім «Покрова». Малолітня [PERSON], відповідно до розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 27.08.2015 року №515, влаштована у Дитячий дошкільний будинок № 1 Львівської міської ради. Малолітній [PERSON], відповідно до розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 11.08.2015 року № 455, влаштований у Будинок дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки. За період перебування дітей у вказаних закладах батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей, не беруть жодної участі у вихованні, не утримують матеріально, не цікавляться станом їхнього здоров'я та розвитку, що підтверджується інформацією наданою цими закладами. Питання про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей неодноразово розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації, на які запрошувалися батьки [PERSON] та [PERSON], однак жодного разу вони не з'явилися та про причини неявки не повідомили. Таким чином, відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків. За наведеного, на підставі ст.ст. 164, 165, 166 СК України, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та уточнила позовні вимоги, просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Зазначила, що малолітні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] опинилися в складних життєвих обставинах, так як їх батьки [PERSON] та [PERSON] зловживали спиртними напоями, не забезпечували їм належних санітарно-побутових умов проживання, не займалися їх вихованням, залишали одних вдома без нагляду. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами батьківських обов'язків сім'ю [PERSON] було поставлено на облік у відділ у справах дітей Залізничної районної адміністрації. З 27.08.2015 року і по даний час малолітній [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], проживає у закладі релігійної організації «Родинний дім «Покрова». За весь цей час [PERSON] лише один раз 27.10.2016 року відвідувала сина [PERSON]. З 27.08.2015 року до 05.10.2017 року малолітня [PERSON] перебувала на повному державному забезпеченні у Дитячому дошкільному будинку №1, а з 05.10.2017 року і по даний час вона перебуває у Львівській загальноосвітній школі-інтернат №2. За час перебування малолітньої [PERSON] у вказаних закладах батько [PERSON] лише один раз 09.09.2017 року, а мати [PERSON] два рази 12.05.2016 року і 16.10.2016 року навідувалися до доньки [PERSON]. З 11.08.2015 року по 18.04.2018 року малолітній [PERSON] проживав і перебував на повному державному забезпеченні у Будинку дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки, а з 19.04.2018 року та по даний час перебуває у Дитячому дошкільному будинку №1. За час перебування малолітнього [PERSON] у вказаних закладах батько [PERSON] лише два рази у серпні і листопаді 2017 року, а мати [PERSON] лише раз у травні 2016 року навідувалися до сина [PERSON]. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до батьків, однак, зважаючи на те, що діти з літа 2015 року перебувають у закладах, а цивільна справа про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у провадженні Залізничного районного суду перебуває з березня 2017 року - батьки мали достатній максимальний час для того, щоб стати на шлях виправлення, ведення здорового способу життя та створення належних умов для проживання та виховання дітей. Однак з моменту влаштування дітей у дитячі заклади батьки жодного разу не звертались до Залізничної районної адміністрації як органу опіки та піклування про повернення дітей у біологічну сім'ю на проживання та виховання. Батьки [PERSON] та [PERSON] ігнорували запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини та судові повістки, не з'являлися на засідання комісії та судові засідання, оскільки їх не турбує доля дітей. Батьки самоусунулися від виконання ними батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей. В матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про захворювання батьків, яке не дає можливості виконувати їм батьківські обов'язки та необхідність лікування. Нажаль, троє малолітніх дітей залишилися «соціальними сиротами» та перебувають у різних закладах, а від так втрачається родинний зв'язок між ними. У 2018 році відповідачі жодного разу не відвідували своїх малолітніх дітей і взагалі не цікавилися ними. Наведене свідчить, що відповідачі повністю самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей, що відповідно до статті 164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та стягнути з кожного з них аліменти на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні не визнали позову в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та зазначили, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2006 року, в якому мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Також [PERSON] виховував сина своєї дружина - [PERSON], [INFO]. В період 2010-2014 роки [PERSON] неофіційно працював. Відповідачка [PERSON] зловживала спиртними напоями і малолітніми дітьми фактично займався [PERSON] В кінці 2014 року [PERSON] звільнили з роботи, він не міг знайти нової роботи, нервувався, у зв'язку з чим став зловживати спиртними напоями. За заявами відповідачів, у зв'язку із складним матеріальним становищем, їхні малолітні діти були влаштовані в дитячі заклади. У 2016-2018 роках [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Наркологічному центрі „Ренесанс-Львів", у зв'язку з розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю та, окрім того, він з 13.04.2017 року по 02.06.2017 року знаходився у Львівській установі виконання покарань (№19), що свідчить про те, що [PERSON] з поважних причин не відвідував своїх дітей, а відтак не ухилявся від виконання батьківських обов'язків. Вважають, що відстутні правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Просять у позовних вимогах до [PERSON] відмовити за безпідставністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, причини неявки не повідомила і суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Представник третьої особи - Дитячого дошкільного будинку № 1 Львівської міської ради позов підтримала та зазначила, що малолітня [PERSON], [INFO], з 27.08.2015 року до 05.10 2017 року перебувала на повному державному забезпеченні у Дитячому дошкільному будинку №1, а малолітній [PERSON], [INFO], перебуває у цьому ж дитячому будинку з 19.04.2018 року і по даний час. За час перебування малолітньої [PERSON] у вказаному дитячому будинку батько [PERSON] лише один раз 09.06.2017 року, а мати [PERSON] два рази 12.05.2016 року і 16.10.2016 року навідувалися до доньки [PERSON]. У 2018 році батьки жодного разу не відвідувалися до своїх малолітніх дітей і взагалі не цікавилися ними. Просить позов задовольнити. Представник третьої особи - Будинку дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки зазначив, що малолітній [PERSON], [INFO], з 27.08.2015 року перебував на повному державному забезпеченні у Будинку дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки. За час перебування хлопчика у вказаному будинку [PERSON] один раз відвідувала сина у травні 2016 року, а батько [PERSON] - у серпні і листопаді 2016 року. Батьки тривалий час не займаються вихованням дитини, не цікавляться його життям та здоров'ям. Представник третьої особи - Львівської загальноосвітньої школи-інтернат №2 Львівської міської ради позов підтримала та зазначила, що малолітня [PERSON] з 05 жовтня 2017 року і по даний час перебуває на повному державному забезпеченні у Львівській загальноосвітній школі-інтернат №2. За час перебування дитини у цій школі батьки жодного разу не навідувалися до дівчинки і взагалі нею не цікавилися. Представник третьої особи - Закладу релігійної організації «Родинний дім «Покрова» позов підтримав та зазначив, що малолітній [PERSON], [INFO], з 27.08.2015 року і по даний час перебуває у закладі релігійної організації «Родинний дім «Покрова». За весь цей час [PERSON] лише один раз 27 жовтня 2016 року відвідувала сина [PERSON]. Мати дитини тривалий час ухиляється від викання своїх батьківських обов"язків, не займається вихованням сина [PERSON], не цікавиться його здоров'ям і навчанням. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 12.06.2013 року /а.с.6/ та свідоцтвом про народження [NUMBER] від 19.11.2011 року /а.с.5/. [PERSON] також має сина [PERSON], [INFO], відомості про батька якого в актовому записі про народження внесені на підставі частини першої статті 135 СК України /а.с.4/. З пояснень представника позивача та відповідача [PERSON] встановлено, що відповідачі з малолітніми дітьми проживали у будинку [ADDRESS]. Мати [PERSON] зловживала спиртними напоями і малолітніми дітьми фактично займався батько [PERSON] В кінці 2014 року [PERSON] звільнили з роботи, він не міг знайти нової роботи, нервувався, у зв'язку з чим став зловживати спиртними напоями. Відтак, малолітні діти опинилися в складних життєвих обставинах, так як їх батьки зловживали спиртними напоями, не забезпечували їм належних санітарно-побутових умов проживання, не займалися їх вихованням, залишали одних вдома без нагляду. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами батьківських обов'язків в березні 2015 року сім'ю [PERSON] було поставлено на облік у відділ у справах дітей Залізничної районної адміністрації. Згідно акта обстеження умов проживання, складеного 23.06.2015р. відділом у справах дітей Залізничної районної адміністрації, при проведенні обстеження умов проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] виявлено, що умови проживання дітей незадовільні, у квартирі сморі і, бруд, по підлозі розкиданий брудний посуд, діти не доглянуті, брудні та голодні, а дорослі вдома відсутні /а.с.125/. 25.07.2015р. [PERSON] та [PERSON] подали голові Залізничної районної адміністрації заяву, в якій просили влаштувати їх малолітніх дітей на тимчасове перебування у дитячі заклади, у зв'язку з важким матеріальним становищем. Наказом відділу у справах дітей Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 04.08.2015 року №158 поставлено на облік дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 04 червня 2013 року, які опинилися в складних життєвих обставинах, у відділі у справах дітей Залізничної районної адміністрації, у зв'язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків /а.с.14/. Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 27.08.2015р. №516 /а.с.10/, влаштовано на тимчасове проживання та виховання в заклад релігійної організації «Родинний дім «Покрова» малолітнього [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 27.08.2015р. №515 влаштовано малолітню [PERSON], [INFO], на повне державне утримання в Дитячий дошкільний будинок № 1 Львівської міської ради /а.с.12/. Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 11.08.2015р. №455 влаштовано малолітнього [PERSON], [INFO], на повне державне утримання в Будинок дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки /а.с.13/. З угоди про тимчасове влаштування дитини, укладеної 01.11.2015р. між [PERSON] та Комунальним будинком дитини №2, вбачається, що будинок дитини зобов'язався прийняти на виховання та утримання дитину [PERSON], а мати зобов'язувалася: відвідувати дитину не рідше 4 разів на місяць; піклуватися про здоров'я, фізичний, духовний розвиток дитини; забрати дитину в сім'ю з будинку дитини не пізніше трьох днів після закінчення терміну дії цієї угоди. Згідно п.3.1. даної угоди, дана угода набирає чинності з дати її підписання і дії до 4 червня 2017 року. Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 07.03.2018р. №102 переведено малолітнього [PERSON], [INFO], в Дитячий дошкільний будинок № 1 Львівської міської ради. З пояснень представника Будинку дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки та відповідача [PERSON], листа Будинку дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки від 06.07.2018р. встановлено, що мати [PERSON] один раз відвідувала малолітнього сина [PERSON] у травні 2016 року, а батько [PERSON] двічі відвідував сина у серпні і листопаді 2017 року. З пояснень представника Дитячого дошкільного будинку № 1 Львівської міської ради та відповідача [PERSON], журналу відвідування дитини /а.с.101-102/, листів від 06.03.2017р. та від 10.07.2018р. встановлено, що [PERSON] та [PERSON] жодного разу не провідували малолітнього сина [PERSON], який з 07.03.2018 р. перебуває на повному державному забезпеченні у Дитячому дошкільному будинку № 1. [PERSON] за період з 01.02.2016 року по 05.10.2017 року відвідувала малолітню доньку [PERSON] у Дитячому дошкільному будинку № 1 лише два раз 12.05.2016 року та 26.10.2016 року, а батько [PERSON] лише один раз 09.09.2017 року. З пояснень представника закладу релігійної організації «Родинний дім «Покрова» та зошиту відвідувань дитини [PERSON] встановлено, що [PERSON] за період з 01.09.2016 року по 04.07.2018 року відвідувала сина [PERSON], [INFO], який проживає у РД „Покрова" лише один раз 27.10.2016 року. З пояснень представника Львівської загальноосвітньої школи-інтернат №2 Львівської міської ради встановлено, що батьки жодного разу не навідувалися до малолітньої [PERSON], яка з 05.10.2017р. перебуває у Львівській загальноосвітньій школі-інтернат №2, і взагалі не цікавилися дитиною. Згідно довідки Львівської установи покарань (№19) від 21.02.2018 року /а.с.131/, [PERSON] з 13.04.2017 року до 02.06.2017 року перебував в Львівській установі покарань (№19). Згідно довідок від 19.06.2017р. від 18.04.2017р., від 08.08.2017р., виданих директором НК „Ренесанс-Львів" [PERSON] /а.с.54, 55, 72/, [PERSON] в період з 29.09.2016 року по 29.10.2016 року, з 02.06.2017 року по 08.08.2017 р. перебував на стаціонарному курсі реабілітації та психологічної корекції у відділенні реабілітації та соціальної адаптації наркологічного центру „Ренесанс-Львів" . Згідно довідок від 18.04.2017р., від 28.02.2018р. /а.с.103, 150/, виданих ФОП [PERSON], [PERSON] в період з 02.06.2017 року по 28.02.2018 року перебував на стаціонарному курсі психологічної корекції та реабілітації, у зв'язку з розладами психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин. Суд не приймає уваги вказані довідки, як докази поважності причин не виконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження того, що наркологічний центр „Ренесанс-Львів" та ФОП [PERSON] мають відповідні ліцензії на проведення лікування від алкогольної чи наркологічної залежності, а також, що [PERSON] дійсно потребував і проходив лікування, у зв'язку з розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Також, суд критично оцінює покликання відповідача [PERSON] та його представника на те, що [PERSON] з поважних причин не відвідував і не займався вихованням своїх малолітніх дітей, так як перебував на стаціонарному лікуванні у НК „Ренесанс Львів" та ФОП [PERSON], з огляду на те, що [PERSON] з'являвся в судові засідання 09.08.2017 року, 29.11.2017 року, 27.12.2017 року та 28.02.2018 року, відвідував сина [PERSON] в Будинку дитини №2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки у серпні та листопаді 2017 року, а відтак, суд вважає, що протягом 2017-2018 років він міг систематично відвідувати своїх малолітніх дітей у дитячих закладах, цікавитися їх життям та здоров'ям, приймати участь у їх вихованні. З пояснень представника відповідача встановлено, що з квітня 2018 року [PERSON] вже не перебуває на лікуванні в наркологічному центрі „Ренесанс-Львів" та ФОП [PERSON], однак у 2018 році він жодного разу не навідувався до своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] і взагалі не цікавився ними, що свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків. Відповідачі жодного разу не зверталися у Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради із заявами про повернення в сім'ю на проживання і виховання малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], між якими встрачається родинний зв"язок, так як вони перебувають у різних дитячих закладах. Відповідно до висновку Органу опіки і піклування Залізничної райадміністрації Львівської міської ради /а.с.3/, цей орган вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] вже довгий час не займається і не цікавиться своїми дітьми: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не проявляє до них материнської турботи, повністю ухилившись від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню трьох малолітніх дітей, до яких вона з серпня 2015 року навідувалася лише два рази у 2016 році, а протягом 2017-2018 років жодного разу не бачила своїх дітей і не цікавилася ними. Відповідач [PERSON] також довгий час не займається і не цікавиться своїми дітьми [PERSON] та [PERSON], не проявляє до них батьківської турботи, повністю ухилившись від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню двох малолітніх дітей, до яких він з серпня 2015 року навідувався лише два рази у 2017 році, а протягом 2016 року та 2018 року жодного разу не відвідував дітей і не цікавився ними. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], від утримання і виховання яких вони ухиляється вже довгий час, є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.166 СК України особа позбавлення батьківських права, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. При розгляді позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] не працюють і не надають коштів на утримання своїх малолітніх дітей, які з серпня 2015 року перебувають в різних дитячих закладах. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи встановлений ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину, що не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину є підставними і підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved