Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк" або Банк) звернулося до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення та уточнення позовних вимог (а. с. 1-4, 75), просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 1284-Ф від 02 вересня 2008 року в розмірі 1572898 грн. 11 коп., що складається із суми заборгованості за процентами в розмірі 538616 грн. 15 коп. та пені в розмірі 1034281 грн. 96 коп. В обґрунтування позову зазначало, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 травня 2014 року, частково було задоволено позов ПАТ "Дельта Банк" та стягнуто на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1284-Ф від 02 вересня 2008 року в загальному розмірі 1008724 грн. 12 коп., з яких: 616524 грн. 07 коп. (грошовий еквівалент 77133,00 доларів США) - заборгованість за кредитом, 340786 грн. 59 коп. (грошовий еквівалент 42635,63 доларів США) - заборгованість за процентами та 51413 грн. 46 коп. - заборгованість по комісії. 03 липня 2014 року суд видав Банку виконавчий лист про стягнення з [PERSON] вказаної заборгованості за кредитним договором у розмірі 1008724 грн. 12 коп. і судового збору в розмірі 3441 грн., який пред'явлено до виконання. На даний час судове рішення відповідачем не виконано, тому ПАТ "Дельта Банк" має право на стягнення з [PERSON] процентів за користування кредитними коштами та пені за несвоєчасне виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором. Представник позивача Самойлова Є.В. у суді позов підтримала, просила суд позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Банку проценти за користування кредитом та пеню в загальному розмірі 1572898 грн. 11 коп., нараховані після ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості за кредитом. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у суді позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечували, вказуючи на те, що нарахування Банком процентів за користування кредитом та пені після ухвалення судом рішення, яким із відповідача достроково було стягнуто всю суму кредиту, є неправомірним. Після дострокового стягнення за рішенням суду всієї суми кредитної заборгованості строк дії кредитного договору закінчився, між сторонами існують лише зобов'язальні відносини. Просили суд у задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" відмовити в повному обсязі. Крім цього, зазначали, що розмір нарахованої Банком пені за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором значно перевищує суму заборгованості за нарахованими процентами, у зв'язку з чим розмір пені відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України підлягає зменшенню. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 02 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Сведбанк Інвест" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1284-Ф. Відповідно до умов п. п. 1.1-1.5 кредитного договору відповідач [PERSON] (далі - Позичальник) одержав на придбання двокімнатної квартири у місті Бориспіль кредит у розмірі 80000,00 доларів США, строком повернення до 01 вересня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13 % річних. 14 серпня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Омега Банк" (далі - ПАТ "Омега Банк"), як правонаступник Закритого акціонерного товариства "Сведбанк Інвест", і позивач ПАТ "Дельта Банк" уклали договір купівлі-продажу прав вимоги № 5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2035. За умовами цього договору ПАТ "Омега Банк" продало (відступило) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за вказаним вище, укладеним 02 вересня 2008 року з [PERSON], кредитним договором № 1284-Ф, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" стало новим кредитором за цим договором та набуло прав вимоги до [PERSON] на суму 56860,00 доларів США, що підтверджується витягом з акту приймання-передачі прав вимоги, що є додатком до договору купівлі-продажу прав вимоги. У жовтні 2013 року у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом про дострокове стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитним договором. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 травня 2014 року, із відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ "Дельта Банк" було стягнуто наявну станом на 05 серпня 2013 року заборгованість за кредитним договором № 1284-Ф від 02 вересня 2008 року у загальному розмірі 1008724 грн. грн. 12 коп., з яких: 616524 грн. 07 коп. (грошовий еквівалент 77133,00 доларів США) - заборгованість за кредитом, 340786 грн. 59 коп. (грошовий еквівалент 42635,63 доларів США) - заборгованість за процентами та 51413 грн. 46 коп. - заборгованість по комісії, а також судовий збір у розмірі 3441 грн. На даний час це рішення суду не виконано, зазначена заборгованість не погашена. У серпні 2015 року позивач ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом, у якому, враховуючи подану 18 грудня 2015 року заяву про уточнення позовних вимог, просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 1284-Ф від 02 вересня 2008 року, що утворилася після ухваленого судом рішення, у загальному розмірі 1572898 грн. 11 коп., з яких: 538616 грн. 15 коп., що еквівалентно 23048,99 доларів США, - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 14 серпня 2013 року по 11 грудня 2015 року та 1034281 грн. 96 коп. - пеня за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором за період з 12 грудня 2014 року по 11 грудня 2015 року. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України - гривня. Грошове зобов'язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України - гривні. За змістом ч. 2 ст. 524, ч. 2 ст. 533 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України с троком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Верховний Суд України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15 вказав на те, що, виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що заявлені ПАТ "Дельта Банк" вимоги до [PERSON] про стягнення з нього процентів за користування кредитними коштами та пені після ухвалення судом рішення ґрунтуються на вимогах закону. Із змісту заявлених ПАТ "Дельта Банк" позовних вимог вбачається, що Банк просить стягнути з [PERSON] на його користь проценти за користування кредитом після рішення суду за період з 14 серпня 2013 року по 11 грудня 2015 року в розмірі 538616 грн. 15 коп., що еквівалентно 23048,99 доларів США, і пеню за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором у межах позовної давності за один за період з 12 грудня 2014 року по 11 грудня 2015 року в розмірі 1034281 грн. 96 коп. Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 2 п. 27 постанови № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснив, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Відповідач [PERSON] через свого представника [PERSON] подав до суду заяву про зменшення на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розміру неустойки (пені), посилаючись на те, що вона значно перевищує розмір нарахованих процентів за користування кредитом. Враховуючи, що сума нарахованої пені за несвоєчасну сплату кредиту, процентів та комісії в розмірі 1034281 грн. 96 коп. значно перевищує суму заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 538616 грн. 15 коп., майновий стан відповідача, суму заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Дельта Банк" за рішенням суду від 09 січня 2014 року в розмірі 1012165 грн. 12 коп., яка на даний час не погашена, суд вважає можливим зменшити розмір нарахованої пені до 26930 грн. 81 коп., що складає 5 % від суми заборгованості за процентами, нарахованими після ухвалення судом рішення про дострокове стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ПАТ "Дельта Банк" підлягає задоволенню частково, із відповідача [PERSON] на його користь підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 538616 грн. 15 коп. та пеня в розмірі 26930 грн. 81 коп., всього - 565546 грн. 96 коп. Також, виходячи з положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4, п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції на день подачі позову) із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial