Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 09 серпня 2013 року року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500401392 на суму 20 000грн. 30 вересня 2014 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» відступило позивачу право вимоги до відповідача кредитних коштів, сума яких, згідно додатку № 1 до договору становить 49 255,26 грн., з яких: 19 556, 62 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 23\~898,64 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 5800,00 грн. - неустойка. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 09 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500401392 (а.с.6), відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 20000, 00 грн. для власних потреб, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позичальника №26257001612370, з процентною ставкою за користування кредитом 14.99 % річних, сплатою комісійної винагороди Банку у розмірі 2.88% від суми кредиту, датою повернення кредиту до 12 серпня 2016 року. Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов'язання за даним договором в повному обсязі (п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2,4, 2.8 Договору). Погашення кредиту здійснюється щомісячно рівними платежами, згідно з графіком платежів, що є додатком №1 до кредитного договору (а.с.7). За порушення строків повернення кредитних платежів пунктом 4 договору передбачено сплату штрафу у розмірі 50.00 грн. за прострочення платежу, що триває від 1 до 4 днів, понад 5 днів 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. 30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа - Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором (а.с.16-17,18). 10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с.19-21). Згідно витягу з Додатку №1-1 до договору факторингу від 10 жовтня 2016 року (а.с.23) станом на дату відступлення сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №500401392 становить 49 255,26 грн., з яких: 19 556, 62 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 23\~898,64 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 5800,00 грн. - штраф. Сума заборгованості підтверджена розрахунком (а.с.13). Згідно повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» до [PERSON] від 19 жовтня 2016 року, кредитор повідомив боржника про укладення договору факторингу та нові реквізити для перерахування суми боргу (а.с.14). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Із розрахунку заборгованості (а.с.13) вбачається, що відповідач здійснювала платежі щодо\~\~погашення кредитної заборгованості не у строк та не у сумі встановленій кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем кредитних зобов"язань по договору. Ураховуючи наведене\~,\~суд знаходить вимоги позивача обгрунтованими та ухвалює про їх задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Outcome: approved