Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

08 жовтня 2018 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування завданої моральної шкоди. В обґрунтування позивач зазначила, що 10.08.2018 р. відповідач, будучи агресивно налаштованою в приміщенні Херсонського окружного адміністративного суду висловлювалась на її адресу образливими словами та силою утримувала в залі судового засідання, тримаючи зі зворотного боку двері зали. Вказані події відбувались в адміністративній будівлі суду в робочий час та в присутності особи, інтереси якої вона представляла у справі №821/1235/18. Враховуючи непристойну, хуліганську поведінку, образи та намагання силою утримувати в приміщенні викликала поліцію, на час прибуття якої відповідач з Херсонського окружного адміністративного суду втекла, не бажаючи надавати поліції пояснення щодо своєї протиправної поведінки. Про вказані обставини нею доведено головуючому у справі №821/1235/18 судді Гомельчуку С.В. та керівництву апарату суду. Суддею у справі, враховуючи поведінку відповідача було прийнято рішення про перенесення розгляду справи на іншу дату та надання можливості адвокату забезпечити себе охороною. Цього ж дня, при намаганні подати до УСБУ в Херсонській області заяву щодо поведінки та протиправних дій з боку військовослужбовця [PERSON] по відношенню до адвоката, як суб'єкта, який знаходився при здійсненні своїх повноважень по захисту прав громадянина в суді, начальник управління відмовився від прийому. Враховуючи вказану відмову, на гарячу лінію СБ України було подано заяву щодо протиправних дій [PERSON], які чинять перешкоди у здійсненні адвокатом своєї професійної діяльності. Зазначила, що жодних вибачень щодо непристойної поведінки військовослужбовця здійснено не було. Вважає, що своїми діями відповідач "публічно" в "публічному місці" - Херсонському окружному адміністративному суді, при особі, котрій надавала правову допомогу, під час здійснення професійної діяльності, образила честь, гідність та ділову репутацію адвоката, завдала своїми діями моральну шкоду. На підставі викладеного просить суд визнати інформацію поширену [PERSON], яка асоціює її з одомашненим птахом жіночої статі без піря та обвинувачує її у тому, що вона погрожує їй та її родині в приміщенні Херсонського окружного адміністративного суду недостовірною, негативною та такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію адвоката [PERSON]; зобов'язати військовослужбовця [PERSON] співробітника Управління Служби безпеки України в Херсонській області після набрання рішенням законної сили спростувати інформацію та принести вибачення в приміщенні Херсонського окружного адміністративного суду в присутності співробітників суду та особи, якій вона надавала правничу допомогу (полковника СБ України [PERSON]), а також зобов'язати Управління Служби безпеки України в Херсонській області принести письмові вибачення за поширення недостовірної та негативної інформації та неетичну поведінку в суспільному місці співробітником [PERSON]; стягнути 25000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Автоматизованою системою документообігу суду 08.10.2018 р. визначено головуючого у цивільній справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.10.2018р. позовна заява залишена без руху з підстав невідповідності вимогам ст.ст 175, 177 ЦПК України. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.11.2018 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 04.12.2018 р. 20.11.2018 р. відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Зазначила, що 10.08.2018 року вона дійсно не утрималась від висловлювання на адресу позивача у відповідь на її образи по відношенню до неї. Все відбувалось у коридорі Херсонського окружного адміністративного суду, поза рамками адміністративного процесу за відсутності будь-яких свідків, розмова між нею та позивачем відбувалась тихо, оскільки обидві сторони усвідомлювали, що до коридору виходять двері кабінетів, в яких працюють співробітники суду. Відповідач зазначила, що за вищевказаних обставин не відбувалось поширення інформації, а викладені позивачем факти є не недоведеними. 20.11.2018 р. представником третьої особи Управління Служби Безпеки України в Херсонській області подано до суду письмові пояснення щодо позовної заяви, в яких зокрема зазначено, що 10.08.2018 року в Херсонському окружному адміністративному суді слухалась справа №821/1235/18 за позовом [PERSON] до Управління, представником в суді виступала співробітник Управління [PERSON] Після судового засідання [PERSON] подала рапорт на ім'я начальника Управління про конфліктну ситуацію яка виникла у неї з адвокатом [PERSON] Того ж дня на адресу Управління надійшла заява від [PERSON] щодо протиправної поведінки співробітника Управління [PERSON] На підставі поданої заяви по відношенню до [PERSON] було призначено службову перевірку за результатами якої [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. 03.12.2018 р. позивачем подано до суду відповідь на відзив в якому зазначено, що третьою особою - Управлінням служби безпеки України в Херсонській області фактично підтверджено, те, що [PERSON] порушила вимоги чинного законодавства та її протиправна поведінка встановлена у наказі №555ос від 17.09.2018 року яким останню притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.12.2018 р. підготовче засідання у справі відкладено на 26.12.2018 р. Підготовче провадження закрито ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 грудня 2018 року, справу призначено до судового розгляду на 23.01.2019 р., вирішено питання про виклик свідків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2019 р. судове засідання за клопотанням позивача відкладено на 19.02.2019 р. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, дала пояснення, аналогічні з викладеними в позові. Вказала, що через те, що вона представляє інтереси військослужбовця УСБУ в Херсонській області в суді, відповідач має негативне ставленням до неї, висловлює образи та погрози на її адресу, з приводу інциденту, що відбувся 10.08.2018 р. вона зверталася до поліції та гарячої лінії СБУ, до обласного управління СБУ її не допускають. Розмір моральної шкоди визначений нею самостійно та вона не має мети збагачення, а у разі задоволення позову кошти переведе до дитячого будинку. Відповідач, крім нецензурних образ зазначала, що вона їй погрожує, що не відповідає дійсності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала в повному обсязі заперечення на позов, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказала, що вона дуже шкодує за свою нестриманість, але образливе слово на адресу позивача було висловлено нею у відповідь на численні знущання позивача, позивачеві вона ніколи не погрожувала, їх розмову ніхто не чув. Взагалі 10.08.2018 р. вона себе дуже погано почувала, оскільки їй протягнуло шию, в цей день вона після суду зверталася до невропатолога. Вона уникає розмов з позивачем для недопущення конфліктних ситуацій. Єдине образливе слово вона висловлювала не як представник СБУ, а як фізична особа поза межами судового засідання. Вона готова принести вибачення, але після того, як це зробить позивач. Представник третьої особи Управління Служби Безпеки України в Херсонській області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Вказала, що поведінка позивача по відношенню до відповідача завжди конфліктна. Представник третьої особи [PERSON] асоціації адвокатів України в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач є його адвокатом, 10.08.2018 року у Херсонському окружному адміністративному судді під головуванням судді Гомельчука мали розглядатися 2 справи за його позовом. Після першого судового засідання, суддя Гомельчук оголосив технічну перерву у справі для призначення наступної дати судового засідання, в залі судового засідання були присутні він, [PERSON] та [PERSON], інших осіб в залі судових засідань не було. Свідок пояснив, що події того дня відбувались наступним чином: судове засідання проходило дуже емоційно, після оголошення технічної перерви адвокат [PERSON] знаходилася поруч з ним та звернулась до [PERSON] з питання щодо порядку прийому керівника УСБУ, оскільки в звязку зі зміною керівника служби можливі і корегування в його графіку прийому громадян. На дане адвоката, [PERSON] не відповіла. [PERSON] знову повторила питання, після чого [PERSON] піднялась з місця та, не відповідаючи на питання, демонстративно вийшла із зали. [PERSON] піднялась з місця та хотіла вийти в коридор, проте двері були заблоковані десь впродовж 3 хвилин. Після того як [PERSON] вийшла в коридор, вона запитала в [PERSON] чому вона її не випускає та чому не відповідає на питання. Він чув як [PERSON] назвала [PERSON] тими словами, що вказані в позовній заяві. Після цього він вийшов в коридор і зробив зауваження [PERSON] щодо припинення протиправних дій по відношенню до [PERSON] [PERSON] стояла в коридорі біля вікна та прокричала йому, що [PERSON] погрожувала їй та її сімї, на дані висловлювання він сказав [PERSON], що вона з цього приводу може звернутися до правоохоронних органів. Після даного інциденту [PERSON] почала себе поводити зовсім неадекватно, бігала по коридору, зачинилась в туалеті, і вийшла з нього тільки після того як суддя повернувся до зали судових засідань. Після побаченого суддя Гомельчук протокольно оголосив ухвалу про забезпечення охорони представнику позивача на наступне судове засідання. На питання позивача чи були погрози з її боку на адресу [PERSON] свідок пояснив, що жодних погроз зі сторони [PERSON] на адресу [PERSON]О не було, проте він чітко чув образи зі сторони [PERSON] в сторону [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що впродовж 2016-2017 років він був присутній у судових засіданнях в яких приймали участь [PERSON]В, [PERSON] та [PERSON], судові засідання проходили в місті [PERSON] та місті Миколаїв, в даних судових засіданнях він виступав у якості вільного слухача. Майже всі судові засідання на яких він був присутній з вказаними особами закінчувались конфліктом, ініціатором якого завжди була [PERSON], яка неодноразово разом з [PERSON] образливо висловлювались на адресу [PERSON], та працівників суддівського корпусу, особливо коли рішення у справі ухвалювалось не на їх користь. В свою чергу [PERSON] в тих ситуаціях завжди поводилась тактовно, ввічливо та не провокувала подальший конфлікт. Свідок [PERSON] в судове засідання не прибув, відповідач відмовилася від раніше заявленого клопотання про його допит. Суд, заслухав пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідив письмові докази, приходить до наступного. Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.08.2018 р. у справі №821/1235/18 оголошено перерву в підготовчому засіданні адміністративної справи, в ухвалі вказано, що протокольною ухвалою від 10 серпня 2018 року судом оголошено перерву для забезпечення охорони представнику позивача до 10 вересня 2018 року (арк. справи 8). Вказана ухвала не містить відомостей щодо обставин та мотивів забезпечення охорони. 10.08.2018 р. о 15-45 год. адвокат [PERSON] звернулась зі скаргою на неправомірні дії співробітників УСБУ в Херсонській області, зокрема повідомлено, що 10.08.2018 р. співробітник Управління [PERSON] публічно висловлювалась на її адресу нецензурними словами та насильно утримувала в приміщенні Херсонського окружного адміністративного суду. У зв'язку з перешкоджанням здійснення адвокатської діяльності на місце події були викликані працівники місцевої [PERSON] поліції України, яким подано офіційну заяву. Крім того, в цей же день начальник управління відмовився записувати на особистий прийом до керівництва Управління. Вважає, що в даному випадку були порушені законні права та інтереси адвоката під час здійснення адвокатської діяльності. Просила провести перевірку, вжити відповідні заходи та надати письмову відповідь (арк. справи 13). Згідно листа від 06.09.2018 р. №71/А-288/60 УСБУ в Херсонській області повідомлено [PERSON], про те, що 10.08.2018 р. та 15.08.2018 р. на адресу Управління Служби безпеки України в Херсонській області надійшли заяви, зареєстровані за №А-288 та №А-296, щодо можливих неправомірних дій з боку співробітників Управління [PERSON] та [PERSON] Повідомлено, що для перевірки викладених у зверненні фактів в УСБУ в Херсонській області призначена службова перевірка (наказ від 10.08.2018 №295). Зазначено, що на підставі ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" термін розгляду заяв продовжений до 23.09.2018 р. (арк. справи 15). Відповідно до листа від 20.09.2018 р. за №71/А-296/60 УСБУ в Херсонській області повідомлено [PERSON], про те, що за заявою від 10.08.2018 р. з урахуванням інформації, викладеній в телефонній скарзі від 10.08.2018 р. в УСБУ в Херсонській області проведено службову перевірку, за результатами якої, співробітника регіонального органу [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності (наказ УСБУ в Херсонській області від 17.09.2018 р. №555-ос) (арк. справи 14). 19.09.2018 р. за вих. № 29 адвокат [PERSON] звернулась до Управління Служби безпеки України в Херсонській області із запитом на отримання інформації, на який 25.09.2018 р. за вих. №71/А-15-П/65 отримала відповідь, у якій повідомлено, що за заявою адвоката від 10.08.2018 р. (реєстр. № А-288) з урахуванням інформації, викладеній у скарзі по телефону від 10.08.2018 р., в УСБУ в Херсонській області проведено службову перевірку згідно з наказом від 10.08.2018р. № 295. Зазначений наказ містить інформацію «Для службового користування» згідно з п. 5.23 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Службі безпеки України, затвердженого наказом ЦУ СБУ від 21.08.2012р. № 400. Відповідно до п. 10 розділу IX «Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України», затвердженої наказом ЦУ СБУ від 04.02.2016 № 45, «результати службової перевірки оформлюються доповідною запискою на імя службової особи, яка призначила перевірку, та підписуються службовою особою, яка провела її одноособово, або головою комісії». За результатами вищезазначеної службової перевірки підготовлено доповідну записку № 71/22/24-9346дск від 08.09.2018, яка затверджена т.в.о. начальника Управління 08.09.2018. Документ містить інформацію «Для службового користування» згідно з п. 5.18 наказу ЦУ СБУ від 21.08.2012 № 400. Надіслано копію скарги, яка надійшла до СБУ засобами телефонного звязку, від 10.08.2018 (вх. реєстр. № А-296 від 15.08.2018). Відомості, викладені у скарзі, були враховані при проведенні службової перевірки, призначеної УСБУ в Херсонській області наказом від 10.08.2018р. № 295. Термін розгляду звернень від 10.08.2018 (реєстр. №№ А-288, А-296) був продовжений на підставі ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» для повного, обєктивного і неупередженого зясування всіх обставин, оскільки він містив не лише період проведення службової перевірки, а й заходи застосування управлінського і дисциплінарного впливу на порушника військової дисципліни. Згідно витягу з наказу Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 17.09.2018 р. №555ос По особовому складі, за порушення вимог ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та на підставі п. "а" ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зроблено зауваження полковнику юстиції [PERSON], помічнику начальника управління (з правової роботи) - начальнику сектору. Вказаний наказ видано згідно з наказом начальника Управління від 10 серпня 2018 року №295дск для з'ясування можливої неправомірної поведінки помічника начальника управління (з правової роботи) - начальника сектору УСБУ в Херсонській області полковника юстиції [PERSON] під час представництва інтересів Управління та Служби безпеки України в Херсонському окружному адміністративному суді в справі №821/1235/18 (арк. справи 67). З довідки за результатами бесіди з полковником юстиції [PERSON], підписаною т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області [PERSON], помічником начальника управління начальника інспекції УСБУ в Херсонській області полковником [PERSON] 17.09.2018 р., вбачається, що 17 вересня 2018 року т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області [PERSON], помічником начальника управління начальника інспекції УСБУ в Херсонській області полковником [PERSON] проведено бесіду з полковником юстиції [PERSON] з питань дотримання правил військової ввічливості і поведінки військовослужбовців. Офіцеру наголошено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов'язані завжди пам'ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Службу безпеки України в цілому. Військовослужбовець визнала свою провину та наголосила, що в подальшому зобов'язується уникати подібних ситуацій, поводити себе стримано та поважати гідність інших осіб. До полковника юстиції [PERSON] був доведений наказ УСБУ в Херсонській області від 17.09.2018 р. №555-ос про притягнення її до дисциплінарної відповідальності (арк. справи 68). Згідно характеристики №71/22/3-8703 від 19.11.2018 р. підписаної начальником Управління СБ України в Херсонській області генерал-майором [PERSON], полковник юстиції [PERSON] прийнята на військову службу у Службу безпеки України та призначена юрисконсультом юридичної групи Управління СБУ в Херсонській області 15 лютого 1996 року. За час проходження служби зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони, професійно грамотним, дисциплінованим та відповідальним військовослужбовцем. У повсякденній службовій діяльності виявляє старанність, працездатність та ініціативність. Сумлінно ставиться до виконання своїх функціональних обов'язків та володіє належними організаторськими здібностями. В роботі не рахується з особистим часом та демонструє ретельність у питаннях підвищення кваліфікації. Принципова та наполеглива у питаннях дотримання законодавчих норм України та наказаних вимог Служби безпеки України. У спілкуванні з колегами по службі демонструє доброзичливість і толерантність. З громадянами, які звертаються до Управління СБУ, завжди ввічлива і чемна, у складних ситуаціях намагається діти компромісних рішень. Адекватно сприймає критичні зауваження на власну адресу і своєчасно усуває виявлені недоліки. За своїм професійним рівнем, морально-етичними якостями полковник юстиції [PERSON] відповідає професійно-кваліфікаційним вимогам, які висувають до співробітників підрозділів правового забезпечення Служби безпеки України (арк. справи 69). З дослідженого технічного запису судового засідання у справі №821/1235/18 Херсонського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 року, встановлено, що після проголошення головуючим у справі ухвали, та з'ясування інших заявлених клопотань, адвокатом [PERSON] заявлено про те, що під час перебування головуючого у нарадчій кімнаті, представником УСБУ в Херсонській області [PERSON] було здійснено тиск на неї, психологічне насилля, а відтак просила оголосити у справі перерву для можливості забезпечення себе охороною. [PERSON] в судовому засіданні заявила про те, що нею не здійснювалось жодного тиску на адвоката, навпаки, адвокат її ображала, здійснювала тиск. Суд не приймає до уваги, як доказ витяг з кримінального провадження №42017230270000258 від 14.12.2017 р., оскільки він не стосується предмету позову та повязаний з подією звернення [PERSON] 13.12.2017 р. до військової прокуратури з заявою про те, що 12.12.2017 р. близько 17 год., перебуваючи в приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду ( м. Одеса, вул. Софіївська, 19), невстановлена особа умисно нанесла [PERSON] один удар в область грудей, зі слів [PERSON] особа, що застосувала до неї насильство є співробітником Управління СБ України в Херсонській області на ім'я "Сергей" (арк. справи 18). Також в якості доказу у цій справі суд не приймає копію заяви позивача до військової прокуратури від 13.12.2017 р. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і частина друга та третя статті 34 Конституції України, визначаючи за кожним право на свободу вираження поглядів, водночас містять застереження про те, що здійснення цього права може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Позов про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред'явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб'єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Таке розуміння змісту статті 277 ЦК України узгоджується із прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положень статті 10 Конвенції (рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), пункт 46). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи зокрема зазначено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо. Відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію. Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. В судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що 10.08.2018 року в коридорі Херсонського окружного адміністративного суду відповідач [PERSON] образливо висловилася на адресу позивача [PERSON], голосно заявила, що остання погрожує їй та її членам її родини. Зазначене підтверджено показами свідка [PERSON], та іншими дослідженими доказами у їх сукупності. Свідок [PERSON] чітко вказує на те, що він вказане чув, тому суд приходить до висновку, що висловлювання відповідача є поширенням інформації без вжиття достатніх заходів конфіденційності. Доказів, які б спростовували поширення інформації відповідачем не надано. Покази свідка [PERSON] надають лише загальну інформацію щодо конфліктності відносин сторін та не стосуються події 10.08.2018 р., що розглядається судом. Суд вважає, що інформація про наявність зі сторони позивача погроз у бік відповідача є недостовірною та негативною інформацію, оскільки наявність таких погроз відповідачем в судовому порядку належними та допустимими доказами не доведена, а її розповсюдження має негативну оцінку професійної діяльності адвоката. Перевіривши надані позивачем докази на підтвердження заявлених позовних вимог та прийнявши до уваги заперечення відповідача, суд виходить із того, що висловлювання [PERSON] на адресу [PERSON], які мали місце 10 серпня 2018 року у адміністративному приміщенні Херсонського окружного адміністративного суду, є суб'єктивною думкою відповідача, висловленою у брутальній формі, що принижує честь та гідність позивача, а тому така інформація не підлягає спростуванню, у зв'язку із чим у задоволенні вимог у принесення вибачень слід відмовити. Оскільки субєктивна думка відповідача висловлена в брутальній, принизливій формі, що принижує гідність, честь позивачки і є підставою для покладання обовязку відшкодувати моральну шкоду. Образливе висловлювання у вигляді інформації, судження, оцінка щодо особи позивача в порядку ст. 277 ЦК визнанню неправдивою не підлягає, а отже у спосіб, передбачений цією нормою закону, спростована бути не може. Тому позовні вимоги про визнання інформації у вигляді образливого висловлювання неправдивою та такою, що принижує честь і гідність [PERSON], а також її спростування, не підлягають задоволенню. Суд погоджується з доводами [PERSON] про те, що їй завдано моральну шкоду приниженням її репутації та гідності, оскільки в даному випадку мало місце порушення прав позивача, а саме, порушення конституційного права на повагу до честі, гідності, яке закріплено в преамбулі Загальної декларації прав людини, гарантоване ст. 28 Конституції України, та ст.ст. 270, 297 ЦК України. Фізична особа, особисте немайнове право якої порушено, в силу ст. 280 ЦК України має право на відшкодування майнової та (або) моральної шкоди, яку їй завдано у зв'язку з таким порушенням. Компенсація моральної шкоди це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загальносоціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів і процесів, викликаних внаслідок цього порушення приниженням оцінки її гідності. Право на компенсацію моральної шкоди це можливість людини, котрій заподіяно таку шкоду внаслідок порушення її загальносоціальних (природних) прав чи свобод, вимагати від порушника його обов'язку вчинити певні дії, спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів та процесів, викликаних (внаслідок цього порушення) приниженням оцінки її гідності; а також її можливості звернутися, в разі потреби, до компетентних національних чи міжнародних органів по примусове забезпечення виконання зазначеного обов'язку. Частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, тому вимога про відшкодування моральної шкоди може бути заявлена самостійно. Ця обставина повинна враховуватися судом при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивачем розмір моральної шкоди визначено у розмірі 25000 грн. Визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, суд враховує ступінь вини відповідача, яка, знаходячись у приміщенні окружного суду образливо висловлювалась на адресу позивача, глибину моральних страждань позивача, честь та гідність якої була принижена, що спричинило її моральні страждання,

Outcome: partial