Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає, що [PERSON] ( відповідач ) звернулася до ПАТ КБ " Приватбанк" з метою отримання банківських послуг , у звязку з чим підписав Заяву б/н від 01.10.2008 р. , згідно якої отримав кредит у розмірі 2030.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг " , " Правилами користування платіжною карткою " та Тарифами Банку " .... складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах , передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту . У порушення норм закону ( ст. 526 ,527,530 , 1054 , 610 ) та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав . Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2.ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості , відповідач станом на 01.10.2008 р. має заборгованість 61795.00 грн. , з яких : - 1712.11 грн. заборгованість за кредитом ; - 52253.18 грн. нараховано відсотків за користування кредитом ; - 4649.00 грн. нараховано пені. А також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : - 250.00 грн. штраф (фіксована частина) - 2930.71 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вищезазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 1600.00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згоден не прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання двічі не зявилася , про причину неявки суду не повідомила. Крім того, про дату та час розгляну справи раніше належним чином був повідомлений (судовими повістками) . Відповідно до ст. 280 ЦПК України однією з умов ухвалення заочного рішення є не подання відповідачем відзиву. Нормами ЦПК України, які діяли на момент відкриття провадження по справи не передбачено подання відзиву відповідачами, у зв'язку з чим суд не пропонував відповідачу надати відзив. На даний час відповідач неодноразово в судові засідання не з'явилася, у зв'язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався. Тому суд вважає, що наступне відкладання справи з пропозицією надання відповіді чи строку для надання відзиву, порушить права позивача щодо розгляду справи в межах розумних строків. При цьому суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься заява представника позивача, за якою він не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, згідно ст. 224 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню . Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір б/н від 01.10.2008 року , згідно якого відповідач отримав 2030 грн. , у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . У звязку з невиконанням відповідачем кредитних зобовязань, згідно розрахунку позивача суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем числиться вищезазначена сума заборгованості . Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином , суд вважає, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в частині стягненню з відповідача заборгованості за кредитом та стягненню штрафу. Враховуючи , що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунок заборгованості, здійсненого позивачем. В той же час , суд не приймає до уваги вимоги позивача щодо суми нарахованої пені за несвоєчасне виконання договірних зобовязань. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 цієї статті ) . Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Окрім того, ст. 616 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. З матеріалів справи вбачається , що позивачем нарахована сума пені в розмірі 4649.00 грн. , а заборгованість за кредитом - 1712.11 . Тобто в даному випадку розмірі пені перевищує у 2.7 рази розмір заборгованості , тому на думку суду дана сума підлягає зменшенню . Таким чином , позивач , достовірно знаючи , що позичальник ( відповідач ) на протязі довготривалого часу не виконує свої договірні зобовязання , тобто не сплачує належні платежі , не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків і своїми неправомірними діями сприяв збільшенню пені. Враховуючи вищезазначену обставину , суд вважає , що розмір пені необхідно зменшити з 4649.00 грн. до 1000 грн. і дана обставина буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності. Також, суд дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідача. На підставі викладеного ,

Outcome: partial