Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

12.03.2021 Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" подало до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 07.03.2019 у розмірі 225929.33 грн. Також просять стягнути судові витрати у розмірі 3388,94 грн. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що [PERSON] \~звернувся до\~АТ КБ\~«Приватбанк» з\~метою отримання\~банківських послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписав заяву\~№ б/н\~від 07.03.2019.\~Відповідач при\~підписанні анкети-заяви\~підтвердив свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~заява разом\~з «\~Умовами та\~правилами надання\~банківських послуг»,\~«Тарифами»,\~які викладені\~на банківському\~сайті,\~складає між\~ним та\~банком договір\~про надання\~банківських послуг,\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~Посилається,\~на те\~що відповідач\~ознайомлений із\~Умовами та\~правилами надання\~банківських послуг,\~що діяли\~станом на\~момент підписання\~анкети-заяви,\~що підтверджується\~підписом відповідача\~у анкеті-заяві,\~де є\~відповідні запевнення\~відповідача щодо\~ознайомлення та\~надання документів\~у письмовому\~виді.\~Відповідно виявленого\~бажання відповідачу\~було відкрито\~кредитний рахунок\~та встановлено\~початковий кредитний\~ліміт.\~В подальшому\~відповідач,\~ознайомившись з\~умовами обслуговування\~кредитних карток\~та підписавши\~паспорт споживчого\~кредиту від\~18.03.2019\~року,\~отримав картку\~типу преміальна\~кредитна картка\~World\~Black\~Edition\~з кредитним\~лімітом до\~200\~000\~грн.\~Відповідач взяті\~на себе\~зобов`язання\~за кредитним\~договором належним\~чином не\~виконував,\~на вимоги\~про погашення\~заборгованості не\~реагував,\~унаслідок чого\~станом на\~15.02.2021утворилася заборгованість,\~що \~становить 225929,33\~грн.,\~яка підлягає\~стягненню з\~відповідача. Ухвалою суду від 08.04.2021 справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 17.05.2021 відповідачем на адресу суду було подано відзив на позову заяву, згідно якого, відповідач заперечує проти заявленого позову, посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019, просить відмовити в задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справа міститься заява, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим , останнім 07.03.2019 було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів). Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив, що в повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", та які разом із пам`яткою клієнта, Тарифами Банку складає між ним та банком договір банківського обслуговування, що підтверджується підписом у заяві /а.с.53/. З копії паспорту споживчого кредитування вбачається, що він визначає основні умови договору за напрямком VIP-обслуговування, зокрема: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці, строк договору - 240 місяців; процентна ставка у пільговий період: 0,00001%; процентна ставка поза межами пільгового періоду 43,2 %; плата за обслуговування карткового рахунку щомісячно: для карток Platinum-300 грн., World Black Edition-400 грн.,, Visa Signature-500 грн., World Elite-600 грн., Infinite-2000 грн.; Вказаний паспорт містить відмітку про ознайомлення [PERSON] з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи з обраних умов кредитування, із зазначенням дати - 18.03.2019 року ./а.с. 58-61/. Відповідно до витягу із тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signatur вбачається: наявність пільгового періоду користування кредитним лімітом - 30 днів; плата за користування кредитним лімітом в пільговий період, відсотків річних - 0,00001; комісія за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в пільговий період - 3,1% від суми заборгованості в день переходу на звичайний період кредитування; плата за користування кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду - 3,1% на місяць (37,2% річних), виходячи з розрахунку 360 днів у році, плата за несвоєчасне погашення кредитного ліміту - 6,2% на місяць (74,4% річних); ставка за несанкціонований овердрафт - 37,2% річних від суми несанкціонованого овердрафту. Тарифи містять відмітку про затвердження на засіданні правління АТ КБ"Приватбанк"від 19.02.2019 року та не містять відмітки про ознайомлення з ними відповідача, хоча й не суперечать умовам паспорту споживчого кредитування, з яким відповідач ознайомився 18.03.2019 року ./а.с. 62-66/.. Відповідно до довідки, яка міститься у матеріалах справи вбачається, що на ім`я [PERSON] відповідно до кредитного договору № б/н було видано декілька кредитних карток /а.с.51/. Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки встановлено, що 21.03.2019 року відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] . 07.03.2019 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 2200,00 грн., який в подальшому був збільшений до 185\~000,00грн., та станом на 08.12.2020 року цей ліміт зменшено до 0,00 грн./а.с. 52/. Відповідно наданої виписки про рух коштів за договором № б/н станом на 15.02.2021 року вбачається, що відповідач здійснював користування кредитною карткою та фактично отримав кредитні кошти внаслідок зняття готівки, переказу коштів, оплати послуг та частково здійснював погашення кредитних коштів. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України\~про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України"Кредит". У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору відсотки за користування позиченими коштами поділяються на встановлену законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі. Отже, для підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими і простроченими відсотками позивач АТ КБ «ПриватБанк» має надати суду належні та допустимі докази щодо виду картки, наданої позичальникові. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Встановлено, що у анкеті-заяві містяться персональні дані [PERSON] , контактна інформація, сімейний і соціальний статус, трудова зайнятість, майновий стан, дата та його підпис, однак відсутні дані про такі істотні умови кредитування як вид платіжної картки, бажаний розмір кредитного ліміту за платіжною карткою, процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту тощо, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг. Заява - анкета, що підписана відповідачем не містить також посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. Також, АТ КБ «Приватбанк» не надав суду жодного доказу щодо типу виданої відповідачу кредитної картки. Так, наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Platinum» «MC World Black Elite, «World Elite», «Infinite», «Visa Signature» містить лише виклад умов використання всіх кредитних карт, які випускаються та обслуговуються АТ КБ «ПриватБанк», що не має правового значення для вирішення даного спору, а Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо використання кредитних карт «Platinum», «MC WorldElite», «Wisa Infifite» та «MC World» порядок та умови використання яких не є тотожними. При цьому, в Паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем [PERSON] 18.03.2019, зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 02.04.2019 та умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів. Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Хоч, відповідач підписав Паспорт споживчого кредитування, в якому було погоджені всі умови кредитування, у тому числі нарахування відсотків, оскільки в Паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем, зазначено види кредитних карт «Platinum», «MC WorldElite», «Wisa Infifite» та «MC World» з різними відсотковими ставками, в той час як АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду доказів щодо типу виданої відповідачу кредитної картки. Вказані тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «Приват Банку» відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «Приват Банку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів). Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приват Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у вказаній вище постанові зауважила, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Цим самим касаційний суд прийшов висновку про укладеність кредитного договору в силу вимог закону, та, як наслідок, врахувавши, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. З наданого позивачем розрахунку вбачається наявність заборгованості за кредитом, яка слідуючи розрахунку заборгованості є простроченою заборгованістю та становить 225929,33 грн., яка складається з наступного: 188391,35 заборгованість за кредитом; в.т.ч.: 113829,21 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 74562,14 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 8665,94 грн.- заборгованості за нарахованими відсотками; 28872,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими і простроченими відсотками у розмірі 225929,33 грн., оскільки нарахування такої заборгованості не підтверджено належними доказами, і з відповідача потрібно стягнути лише 188391,35 грн. - заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial