Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», в якому просив: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК О.В., який зареєстрований в реєстрі за № 31401 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» грошових коштів в сумі 23 158 грн 96 коп. - стягнути з відповідача на його користь всі понесені судові витрати, в тому числі, витрати на правову допомогу в сумі 6 000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що: - 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК О.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 31401 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за кредитним договором № 265674778, укладеним 1 травня 2020 р. між ним та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", правонаступником якого є ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", на підставі укладеного 1 грудня 2020 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" договору відступлення прав вимоги № 110, правонаступником якого є ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС", на підставі укладено 5 серпня 2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" договору № 05/0820-01 про відступлення права вимоги, реєстр прав вимоги № 5 від 16 квітня 2021 року, за період з 16.04.2021 р. по 12.05.2021 р., грошових коштів в сумі 23 158 грн 96 коп., в т.ч.: ?5 997 грн 44 коп - прострочена заборгованість за сумою кредиту; ?15 961 грн 52 коп - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; ?1 200 грн - плата за вчинення виконавчого напису; - постановами приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ПАЛІГІНА О.П. відкрито виконавче провадження (ВП № 66352192) з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК О.В., який зареєстрований в реєстрі за № 31401 про стягнення з нього на користь та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" грошових коштів в сумі 23 158 грн 96 коп, накладено арешт на кошти боржника; - нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, оскільки її розмір не був погоджений з ним, а він, у свою чергу, не укладав жодних кредитних договорів, грошові кошти та претензій, вимог про сплату боргу від відповідача не отримував. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат ПОНОМАРЕНКО О.В. не з`явились, остання в поданій заяві просив проводити судове засідання за їх відсутності. Від представника ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" надійшла заява, в якій він зазначив, що кредитний договір № 265674778, укладений 1 травня 2020 р. між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та позивачем у формі електронного документу з використанням електронного підпису та одноразового ідентифікатора, тому доказами підписання договору є довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА". Треті особи, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області ПАЛІГІН О.П. в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань від них не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - 1 травня 2020 р. між [PERSON] та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" в електронній формі з використанням електронного підпису та одноразового ідентифікатора укладено кредитний договір № 265674778, за умовами якого Товариство надало [PERSON] грошові кошти в сумі 6 000 грн, строком на 30 днів. Згідно графіку розрахунків, 31.05.2020 р. термін повернення кредиту та нарахованих процентів з визначеною процентною ставкою; - 5 серпня 2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, додаткова угода та 10 серпня 2020 року додаткову угоду № 1 до зазначеного договору, згідно яких до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" перейшло права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. - 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК О.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 31401 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за кредитним договором № 265674778, укладеним 1 травня 2020 р. між ним та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", правонаступником якого є ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", на підставі укладеного 1 грудня 2020 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" договору відступлення прав вимоги № 110, правонаступником якого є ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС", на підставі укладено 5 серпня 2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" договору № 05/0820-01 про відступлення права вимоги, реєстр прав вимоги № 5 від 16 квітня 2021 року, за період з 16.04.2021 р. по 12.05.2021 р., грошових коштів в сумі 23 158 грн 96 коп., в т.ч.: ?5 997 грн 44 коп - прострочена заборгованість за сумою кредиту; ?15 961 грн 52 коп - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; ?1 200 грн - плата за вчинення виконавчого напису; - постановами приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ПАЛІГІНА О.П. відкрито виконавче провадження (ВП № 66352192) з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК О.В., який зареєстрований в реєстрі за № 31401 про стягнення з нього на користь та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" грошових коштів в сумі 23 158 грн 96 коп, накладено арешт на кошти боржника. Крім того, ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" на запит суду надала Додаткову угоду № 25 до Договору факторингу № 28/118-01 від 28 листопада 2018 р., укладену 21 жовтня 2020 р. між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", як Фактором та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", як клієнтом. При цьому, копії самого Договору факторингу № 28/118-01 від 28 листопада 2018 р. матеріали справи не містять. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. В ч. 1 ст. 1 Закону України "Про нотаріат" дано визначення поняттю "нотаріат в Україні", яким є це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів та передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Виходячи з правового аналізу даних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі № 6- 887 цс17). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оцінка суду. Проаналізувавши фактичні обставини встановлені судом в сукупності з вказаними нормативними актами, суд робить висновок, що позов [PERSON] до ТОВ "ФК" ОНЛАЙН ФІНАНС " про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК О.В., який зареєстрований в реєстрі за № 31401 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» грошових коштів в сумі 23 158 грн 96 коп., виходячи з того, що оскаржений [PERSON] виконавчий напис вчинений нотаріусом 21 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тобто на дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди, а укладений між Товариством та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, а укладений у електронній формі, тобто до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, не відноситься. Більше того, виконавчий напис, вчинений 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГРИСЮК О.В. містить посилання на: - укладений 1 грудня 2020 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" договір відступлення прав вимоги № 110; - укладений 5 серпня 2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" договір № 05/0820-01 про відступлення права вимоги. Згідно чинного законодавства Договір факторингу та Договір відступлення прав вимоги не є тотожними поняттями, у них різна правова природа. В той же час, до справи додані саме копії договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року, додаткової угоди від 5 серпня 2020 року та додаткової угоди № 1 від 10 серпня 2020 року, укладених між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС", тобто це вже ставить виконавчий напис під сумнів. Також до справи не додано копії укладеного 5 серпня 2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" договір № 05/0820-01 про відступлення права вимоги. Натомість до справи додано копію Додаткової угоди № 25 до Договору факторингу № 28/118-01 від 28 листопада 2018 р., укладеної 21 жовтня 2020 р. між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", як Фактором та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", як клієнтом, що також ставить виконавчий напис під сумнів. Вказане в сукупності, на думку суду, не підтверджує, що до ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" остаточно перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] . Відтак, судом не встановлено додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів згідно з Переліком, зокрема, відсутній оригінал нотаріально посвідченої угоди для вчинення виконавчого напису та відсутні докази, які підтверджують факт безспірності заборгованості, що, в свою чергу, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат. Інші питання, які виникають під час ухвалення рішення. З [PERSON] в дохід держави слід стягнути: 908 грн судового збору, недоплаченого при зверненні до суду, з позовної заявою та 454 грн судового збору, недоплаченого при зверненні до суду, з заявою про забезпечення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що наявні у матеріалах справи: договір № 78 про надання правової допомоги від 04.08.2021 р. з адвокатом ПОНОМАРЕНКО О.В., копія свідоцтва на вказаного адвоката, ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт виконаних робіт за вказаним договором від 05.08.2021 р., квитанція до прибуткового касового ордеру № 78 від 04.08.2021 року на суму 6 000 грн, на думку суду, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. В той же час, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), суд приходить до висновку що розрахунок витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн є завищеним та підлягає зменшенню до 3000 грн. Відтак, з ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" на користь [PERSON] 3000 грн витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.

Outcome: approved