Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У серпні 2016 року ЛКП "[PERSON] - 405" звернулось до суду з позовом, у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 7130,90 грн., судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS], який перебуває на обслуговуванні в ЛКП "[PERSON] - 405", а тому зобов'язані своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги у встановлений термін. Відповідачі не сплачували кошти та допустили заборгованість за період з 01.01.2009 року по 01.08.2015 року в сумі 7130,90 грн., а саме: за утримання будинку та прибудинкової території - 2101,06 грн., за центральне опалення -5029,84 грн. ЛКП «[PERSON] 405» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу, яка була задоволена, однак ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2015 року судовий наказ від 14 серпня 2015 року про стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 7253,94 грн. скасовано та розяснено право на звернення у порядку позовного провадження. Позивач просить суд позов задовольнити. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги покликаючись на підстави та мотиви викладенні в позові. Відповідач [PERSON] позов заперечила та пояснила, що вони, відповідачі по справі, зареєстровані і проживають у [INFO]. Вказана квартира складається з двох кімнат, має загальну площу 41,20 кв.м. Будинок знаходиться на території обслуговування позивача, який повинен надавати їм житлово-комунальні послуги. Однак не зважаючи на це, позивач на протязі тривалого часу послуги належним чином не надає та у зв'язку з цим вони неодноразово звертались зі скаргами на незадовільне надання послуг зокрема за центральне опалення, оскільки в квартирі відповідачів постійно холодно та не гріють батареї. На сходовій клітці також завжди холодно. Факт неналежного надання послуг за центральне опалення підтверджується доданими до матеріалів справи доказами. З огляду на вищенаведені обставини просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечви. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились подали заяву, в якій зазначили, що проти позову заперечують, просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із суті заявлених позовних вимог та розрахунків (а.с. 6-7), позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 7130,9 грн., з них: -за центральне опалення 5029,84 грн. за період з 01.01.2009 року по 01.08 2015 року, у тому числі заборгованість станом на 01.01.2011 року у сумі 1500,63 грн.; -за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01. 2009 року по 01.08.2015 року в сумі 2101,06 грн., у тому числі заборгованість на 01.01.2011 року в сумі 178,95 грн. Позовні вимоги позивач не збільшував. Як вбачається з матеріалів справи 466/5990/13-ц, рішенням Шевченківського районного суду від 29 квітня 2014 року позов ЛКП «Янів-405» до [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] задоволено частково та стягнуто з відповідачів на користь ЛКП «Янів-405» 699,54 грн. заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період по серпень 2013 року включно, а у стягненні заборгованості за центральне опалення у сумі 4171,11 грн. за період по серпень 2013 року включно відмовлено. Таким чином спір між тими ж самими сторонами про стягнення заборгованості за період по серпень 2013 року вже вирішений судом, тому ухвалою суду у цій частині провадження у справі закрито відповідно до вимог п.2 ч.1.ст.205 ЦПК України. Отже, предметом розгляду у даній справі є заборгованість, що виникла: -за центральне опалення з вересня 2013 року до 07.2014 року у сумі 858,73 грн. тобто по час надання цієї послуги ЛКП (з 01.07.2014 року послуга надається «Львівтеплоенерго»); - за утримання будинку та прибудинкової території з вересня 2013 року по серпень 2015 року у сумі 1401,52 грн. (2101,06-699,54). Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будників та споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, визначення виконавця житлово-комунальні послуги відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг тощо. Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Положення про те, що відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються лише на умовах договору, містяться також в ст.ст. 19, 20, 21, 26, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» В судовому засіданні встановлено, що будинок №134 по вул.. Шевченка у м. Львові у якому знаходиться квартира відповідачів, перебуває на обслуговуванні ЛКП «Янів-405». Власниками квартири №22 є відідповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають в вище зазначеній квартирі, а тому в силу вимог статті 322 ЦК України зобов'язані утримувати майно, що їм належить. З вересня 2013 року відповідачі, якім надавалося пільги, субсидії, не вносили плати за центральне опалення за утримання будинку та прибудинкової території, у звязку з чим допустили заборгованість за центральне опалення з вересня 2013 до липня 2014 у сумі 858, 73 грн. та за утримання будинку та прибудинкової території з вересня 2013 року по серпень 2015р. у сумі 1401,52 грн., всього у сумі 2260,25 грн. Вказані обставини підтверджуються поясненнями в судовому засіданні представником позивача та долученою до справи довідкою з місця проживання відповідача про склад сім'ї №2378 від 12.08.2016р., виданою ЛКП "[PERSON] - 405", та розрахунками заборгованості за центральне опалення та утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 4,6,7). Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до вимог ст. 68 ЖК України наймач жилого приміщення зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного та громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду" комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов"язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них, що врегульовано п. 1 ст. 10 вказаного Закону. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники квартир багатоквартирних будинків зобов"язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідач не заперечила в судовому засіданні факту часткового надання послуг позивачем з утримання будинку та прибудинкової території та центрального опалення, однак при цьому не подала жодних доказів щодо надання позивачем житлово-комунальних послуг не у повному обсязі, а подані нею акти претензії стосуються періоду до вересня 2013 року, тобто такі не можуть бути належним доказом для зменшення суми заборгованості чи для відмови у її стягненні за тперіод з вересня 2013 року. Закон України " Про житлово-комунальні послуги " визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. У статті 26 Закону встановлено істотні умови договору між виконавцем-виробником та споживачем. Як з"ясовано в судовому засіданні, письмового договору між сторонами не укладено, проте між ними існують фактичні договірні відносини, оскільки послуги надаються та відповідачі отримують такі. Неукладення письмового договору не є підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за надані позивачем послуги. Враховуючи вищенаведені норми закону суд приходить до висновку, що відповідачі свої зобов'язання по оплаті коштів за житлово-комунальні послуги належним чином не виконали та допустили заборгованість за утримання будинку та прибудинкових територій в сумі 1401,52 грн., та за центральне опалення у сумі 858,73 грн., що підтверджується представленими суду розрахунками, а тому суд приходить до висновку, що зазначені сумі слід стягнути на користь позивача. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто по 109,20 грн. з кожного

Outcome: partial