Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У січні 2014 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої мотивовані неоднозначним відображенням у правовстановлюючих документах виду об'єкта нерухомого майна, що належить позивачу на праві власності, зокрема, згідно договору купівлі-продажу від 26.07.2006 р. позивач придбала квартиру в одноквартирному житловому будинку [ADDRESS], а відповідно до первісного правовстановлюючого документа (Свідоцтва про право власності на житло від 24.09.1993 р.) об'єкт нерухомого майна за вищевказаною адресою вказувався як одноквартирний будинок. Усунути дану розбіжність іншим шляхом не виявляється можливим, водночас, з'ясування того, що саме перебуває у власності позивача - квартира чи житловий будинок, необхідно останній для забезпечення законного порядку володіння та користування належним їй майном, зокрема, для оформлення прав на земельну ділянку та здійснення процедури реконструкції будинку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача після ознайомлення з додатково витребуваними доказами позов визнав повністю. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до визначення ДБН «Будинки і споруди ЖИТЛОВІ БУДИНКИ. ОСНОВНІ ПОЛОЖЕННЯ ДБН В.2.2-15-2005» одноквартирний житловий будинок - індивідуальний житловий будинок, що має прибудинкову ділянку. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову за даних фактичних обставин не суперечить закону та не порушує прав інших осіб (не відповідача).

Outcome: approved