Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] в розмірі 70% всіх видів заробітку щомісячно, але не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилася, в своїй заяві, яка надійшла через загальну канцелярію за вх. № 14540 від 28.03. 2014 року, просила розгляд справи прводити за її відсутності за участю її представника адвоката [PERSON] Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі угоди про надання правової ( юридичної) допомоги від 21.03. 2014 року та ордеру серія КВ № 169701 від 21.03. 2014 року позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснивши, що з 21.10. 1995 року її довірителька перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають п»ятеро дітей в тому числі четверо неповнолітніх : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Біля року позивачка з відповідачем не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного сімейного життя притаманному подружжю. З відповідачем не спілкується за відсутністі спільних інтересів, потреби на примирення чи покращення стосунків з відповідачем не має. Продовження проживання однією сім»єю стало неможливим, у зв»язку із чим одночасно із заявою про стягнення аліментів, позивачкою подану позовну заяву про розірвання шлюбу. І за час спільного проживання і за час окремого проживання відповідач коштів на утримання дітей не надає взагалі. Неповнолітні діти проживають з нею на утримання яких відповідач не допомогає добровільно, проживають окремо, вона звернулася до суду про стягнення аліментів тому, шо самостійно утримувати дітей вона не має можливості і їй дуже скрутно утримувати дітей , одягати, харчувати, відповідач проживає окремо, працює в компанії «Камелія», відомостей про посаду і розмір заробітної плати відповідача вона не має , а отже, добровільно не хоче надавати матеріальну допомогу неповнолітням дітям , оскільки діти потребують підвищеної уваги та догляду для забезпечення їх належного стану здоров"я та розвитку, тому просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей у розмірі 70% всіх видів заробітку щомісячно, але не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 24.03. 2014 року позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні позовних вимог відмовити, пояснивши, що відповідач на даний час працює в компанії «Камелія», але виплачувати аліменти у розмірі 70% на утримання неповнолітніх дітей не має можливості, оскільки має мінімальну заробітну платню у розмірі 1300 гривень у місяць. Від матеріального утримання та виховання неповнолітніх дітей він не уникає, по мірі можливості надає матеріальну допомогу, приймає участь у їх вихованні, розвитку, забезпечує сім»ю продуктами харчування, квітами та коштами, які витрачає на сплату комунальних послуг. Крім того забезпечує дітей відпочинком на період літніх канікул в дитячих таборах, ремонтними роботами в квартирі, співбесідами з дітьми та прогулянками. Діти перебувають в охайному стані, здорові, навчаються в школі, прибирають вдома. Останнім часом позивачка не проживає вдома разом з чоловіком та дітьми, у зв»язку з перебуванням волонтером на Майдані незалежності. Діти весь час знаходяться повністю на утриманні батька. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з копій свідоцтв про народження ( а.с. 7- 9) відповідач [PERSON] . являється батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] . Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] і на даний час не надає постійної матеріальної допомоги на їх утримання , оскільки діти з матір»ю перебувають на оздоровленні у м. Львові, то з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки по 1/2 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 21 лютого 2014 року тобто з моменту звернення позивачки з вказаною заявою до суду.Оскільки позивачка не надала докази, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла отримати у зв"язку з ухиленням останнього, як встановлено в судовому засіданні відповідач по мірі можливості несе витрати на утримання неповнолітніх дітей і не відмовляється від їх забезпечення, а тому для стягнення аліментів у розмірі 70% ( сімдесяти відсотків) від заробітку ( доходу) батька щомісячно, у суду підстав немає. Як вбачається з довідки про доходи відповідача за № 25 від 24.03. 2014 року , що відповідач дійсно працює в ТОВ «Камелія- РR» вантажником з 28.08. 2008 року і заробітна плата останнього складає 1352 гривень, частину із яких витрачає на сплату комунальних послуг, що було підтверджено в судовому засіданні при огляді комунальних платіжок, інших доходів відповідач не має. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, позивачка отримує соціальну допомогу на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], інваліда з дитинства. Таким чином, враховуючи те, що відповідач на даний час працює, його щомісячна заробітна платня становить 1352 гривень, а також той факт, що позивачка отримує державну допомогу, згідно Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми", то суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей по ? частині всіх видів заробітку щомісячно, але не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також підлягає стягненню судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Outcome: partial