Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У березні 2015 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою в якій зазначає, що відповідно до наказу №3-к від 30.10.2006 р. заявника було прийнято на роботу на посаду фінансового директора ТОВ "Базис-Інвест" та відповідно до наказу №4 від 01.11.2006 р. переведено на посаду виконуючого обов'язки генерального директора ТОВ "Базис-Інвест", що підтверджується трудовою книжкою. Відповідно до рішення Господарського суду Київської області у справі №341/14-б06/13-08 від 09.02.2009 р. та 17.02.2009 р. припинено юридичну особу - ТОВ "Базис-Інвест" у зв'язку з визнанням його банкрутом, проте при звільненні його з посади яку він виконував у той час не було оформлено та винесено відповідний запис у його трудову книжку. Крім того, згідно відповіді завідувача трудового архіву Виконавчого комітету Боиспільськох міської ради від 12.01.2015 р. за №25-15/1 щодо підтвердження трудового стажу на підприємстві ТОВ "Базис-Інвест" немає можливості у зв'язку з тим, що документи особового складу на зберігання до Трудового архіву виконавчого комітету міської ради не передавались. Просить суд встановити факт припинення трудових відносин між ним та ТОВ "Базис-Інвест" з 17 лютого 2009 р. У судовому засіданні заявник заяву підтримав, просить її задоволити, додавши, що встановлення факту припинення трудових відносин з колишнім работодавцем йому необхідно для нарахування відповідної пенсії. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення заявника, беручи до уваги процесуальну позицію представника заінтересованої особи, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що відповідно до наказу №3-к від 30.10.2006 р. заявника було прийнято на роботу на посаду фінансового директора ТОВ "Базис-Інвест" та відповідно до наказу №4 від 01.11.2006 р. переведено на посаду виконуючого обов'язки генерального директора ТОВ "Базис-Інвест" (а.с.5). Відповідно до рішення Господарського суду Київської області у справі №341/14-б06/13-08 від 09.02.2009 р. та 17.02.2009 р. припинено юридичну особу - ТОВ "Базис-Інвест" у зв'язку з визнанням його банкрутом (а.с. 6-8). Згідно відповіді завідувача трудового архіву Виконавчого комітету Боиспільськох міської ради від 12.01.2015 р. за №25-15/1 щодо підтвердження трудового стажу на підприємстві ТОВ "Базис-Інвест" немає можливості у зв'язку з тим, що документи особового складу на зберігання до Трудового архіву виконавчого комітету міської ради не передавались (а.с. 9). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 221 КЗпП України, незалежно від форми трудового договору, трудові спори, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Згідно зі ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємств, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства. Відповідно до ст. 37 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під ліквідацією розуміється припинення субєкта підприємницбкої діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення впорядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна. Відповідно до п.5 ст. 111 ЦК України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Дослiдивши надані заявником письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що заява пiдлягає задоволенню повністю. А отже, доведено факт припинення трудових відносин між [PERSON] та ТОВ "Базис-Інвест" з 17 лютого 2009 р. у зв'язку із ліквідацією підприємства. На підставі викладеного,

Outcome: approved