Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

07 травня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулось ПАТ КБ "ПриватБанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №GOGLGК40000507 від 18 квітня 2008 року у сумі 17605,96 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ КБ „ПриватБанк" "(у відповідності до рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено назву із ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», - державна реєстрація змін від 17 липня 2009 року номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727)відповідно до договору №GOGLGК40000507 від 18 квітня 2008 року надав кредит відповідачу [PERSON] у розмірі 21645,00 грн. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати позивачеві грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Враховуючи, що за договором кредиту, позичальник - [PERSON] не виконує свого зобов'язання, не повертає кредит та відсотки за користування, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по договору кредиту. Відповідач порушив умови кредитного договору, і станом на 16 квітня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 17605 грн. 96 коп., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 12794 грн. 89 коп.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 2136 грн. 79 коп.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 59 грн. 01 коп.; - пені за несвоєчасність виконання забов'язань за договором - 1538 грн. 80 коп.; - штрафу (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп.; - штрафу (процентна складова) - 826 грн. 47 коп. За таких обставин позивач вважає, що відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобов'язань по договору не виконував, а тому просить суд стягнути вказані кошти з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, у якій підтримав позивні вимоги, просить судове засідання провести без його участі. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання [PERSON] (а.с.17), що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, у відповідності до роз'яснень ВССУ(вих № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), згідно із вимогами ч.9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур'єр» (а.с.34). Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року №41-р розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», не є можливим у зв'язку із перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною - у місті Донецьку. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час судового засідання належним чином був повідомлений, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так у судовому засіданні було встановлено, що ПАТ КБ „ПриватБанк" "(у відповідності до рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено назву із ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», - державна реєстрація змін від 17 липня 2009 року номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727)відповідно до договору №GOGLGК40000507 від 18 квітня 2008 року надав кредит відповідачу [PERSON] у розмірі 21645,00 грн. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати позивачеві грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору(а.с.10-12). Відповідач порушив умови кредитного договору, і станом на 16 квітня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 17605 грн. 96 коп., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 12794 грн. 89 коп.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 2136 грн. 79 коп.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 59 грн. 01 коп.; - пені за несвоєчасність виконання забов'язань за договором - 1538 грн. 80 коп.; - штрафу (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп.; - штрафу (процентна складова) - 826 грн. 47 коп.(а.с. 6-9) Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк(термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ "Приват Банк" підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] зобов'язань по договору кредиту не виконував, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача вказані в позовній заяві кошти в повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, у відповідності до п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до судових витрат також належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при подачі позовної заяви до суду у сумі 243 грн. 60 коп. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 315 грн 00 коп., що загалом складає 558грн 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved