Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме належності [PERSON] сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЖТ №0334857. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В судове засідання заявник не з`явилася, однак від її представника надійшла заява про слухання справи без участі заявника та представника, заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи направила до суду заяву, якою розгляд справи просив проводити бей її участі, заяву підтримала. Проаналізувавши матеріали справи, судом вирішено проводити її розгляд у відсутність учасників на підставі положень ст. 223 ЦПК України. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 7.02.2018 року (а.с. 9). Факт рідства із заявницею підтверджується довідкою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожи В.В. №794/01-16 від 12.12.2019 року, згідно якої [PERSON] дійсно є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] (а.с. 11). На момент смерті [PERSON] належав сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ЖТ №0334857, виданий на ім`я [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області у згадуваному сертифікаті помилково вказано по батькові власника " [PERSON] ", оскільки у відповідності до записів погосподарської книги [NUMBER] с. Двірець рахунок [NUMBER], свідоцтва про смерть від 7.02.2018 року та документації щодо розпаювання земель реформованої агрофірми "Двірець" вірно [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкодавцем є [PERSON] (а.с. 8). Постановою нотаріуса від 26.12.2019 року №795/02-31 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 2,60 га, яка перебуває у колективній власності агрофірми "Двірець" у зв`язку з неможливістю перевірити склад спадкового майна та його належність спадкодавцеві - [PERSON] (а.с. 12). Відтак, сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ЖТ №0334857 містить описку у написанні по батькові особи, якій видано вказаний сертифікат, правильним яке є " [PERSON] ". Орган, який видав вказаний сертифікат не має можливості внести до нього відповідні виправлення або видати спадкодавцю новий державний акт. Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року за №5 при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно листа ВСУ від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved