Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Громадянин Італії [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно якого просить стягнути на його користь з відповідача 16 494,79 грн. майнової шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, 8 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди та суму сплаченого судового збору в розмірі 458,80 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні на підставах викладених у відзиві на позовну заву (а.с.71). Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, а також матеріали справи №3-3146/12 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2012 року о 09-09 год [PERSON] керуючи автомобілем SUZUKI SX4 д.н.з. [NUMBER], на регульованому перехресті вулиці 1-го Травня - Гагаріна в м. Житомирі, в порушення вимог пунктів 8.7.3е правил дорожнього руху не зупинив автомобіль, проїхав при червоному сигналі світлофору на перехрестя, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем FIAT Punto д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілю позивача завдані механічні пошкодження, що підтверджується довідкою №9080912 Корольовського відділу УМВС в Житомирській області (а.с.11-12). Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2012 року у справі № 3-3146/12 [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Згідно паспорту транспортного засобу [NUMBER] співвласниками автомобіля FIAT Punto д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 134-140). Згідно пункту В статті 41.2 .Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року за №1961 (далі за текстом - Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка". Згідно ст. 30 Закону, в редакції, яка була чинна на час здійснення ДТП, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ. З наявних в матеріалах справи звітів про оцінку автомобілів № 68 від 27.05.2013 року (а.с. 173-1869) та №111 від 10.09.2013 року (.а.с. 15-23) вбачається, що автомобіль FIAT Punto д.н.з. [NUMBER] було визнано фізично знищеним. Також, згідно звіту №68/1 від 30.05.2013 року (а.с. 157-159) ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані становить 9626,82 грн. Згідно довідки №9080912 про дорожньо-транспортну пригоду, а також з пояснень представника позивача, [PERSON] мав страховий сертифікат "Зелена картка", тому виходячи з вимог чинного законодавства, МТСБУ відшкодувало позивачу різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП, яка становила 17 247,12 грн. та після ДТП (згідно зі звітом №68/1 складає 9626,82 грн.), а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, що передбачено ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.43). В матеріалах справи відсутні відомості про згоду позивача щодо визнання автомобіля фізично знищеним. Позивач залишив транспортний засіб у своєму користуванні та отримав відповідне відшкодування. Листом від 15.01.2014 року за №3/1-05/902 Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до [PERSON] з вимогою у добровільному порядку компенсувати понесені витрати в сумі 8540,30грн. (а.с. 160). Згідно зі ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик згідно з лімітами відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Закону порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю та майну третьої особи. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, що застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування заподіяної шкоди, зобов'язано виплатити постраждалому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача збитки, а саме: частину некомпенсованої суми відшкодування матеріальних збитків, які не сплатило МТСБУ в розмірі 9627грн., витрати на проведення оцінки автомобіля в сумі 400грн., сплачені послуги таксі в сумі 2992,79грн., сплачені послуги стоянки в розмірі 1725грн. та часткову компенсацію витрат збільшеного використання палива в розмірі 10750грн. Свої вимоги щодо стягнення частини некомпенсованої суми відшкодування матеріальних збитків, які не сплатило МТСБУ в розмірі 9627грн. позивач обґрунтовує проведеним звітом про оцінку автомобіля №111 від 10.09.2013р. (а.с. 15-23). Однак, як вказувалося вище, згідно ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції чинній на момент вчинення ДТП, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, при визначенні розміру завданих збитків необхідно виходити з результатів експертизи, а не з із звіту про оцінку майна. В матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення такої експертизи. Судом, за клопотанням відповідача призначалась судова-автотоварознавча експертиза, яка не була проведення у зв'язку з несплатою. Разом з тим, в повідомленні про неможливість проведення експертизи від 13.03.2014р., судовий експерт Чуйко С.П. вказав, що в матеріалах звіту №111 від 10.09.2013р. про оцінку автомобіля є ряд суттєвих невідповідностей, які приймалися до розрахунку виконавцем - оцінювачем [PERSON] Зокрема, до виконання розрахунків прийнято автомобіль з об'ємом двигуна 1242 см куб., бензиновий, замість дійсного дизельного з об'ємом 1910 см куб. Цінові дані були взяті з мережі Інтернет, відповідно по автомобілю з об'ємом двигуна 1,2, які працюють на паливі "бензин". Це безумовно позначиться на ринковій вартості автомобіля в подальших розрахунках. Розрахунки, які представлені у звіті №111 мають ряд інших невідповідностей і не об'єктивних даних, які є безсумнівними. Представник позивача відмовився від проведення експертизи. Слід зазначити, що звіти про оцінку автомобілів № 68 від 27.05.2013 року та №68/1 від 30.05.2013 року були проведені також оцінювачем [PERSON] Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, суд вважає недоведеними вимоги позивача про відшкодування частини некомпенсованої суми відшкодування матеріальних збитків, які не сплатило МТСБУ в розмірі 9627грн. У зв'язку з цим, не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування витрати на проведення оцінки автомобіля в сумі 400грн. Також, суд вважає недоведеними вимоги щодо відшкодування збитків пов'язаних зі сплатою послуг таксі в сумі 2992,79грн., витрат на оплату стоянки в розмірі 1725грн. та часткову компенсацію витрат збільшеного використання палива в розмірі 10750грн., оскільки позивачем не доведено причинно-наслідковий зв'язок між пошкодженням автомобіля та понесеними витратами. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Тому, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок ДТП, винуватцем якого визнано відповідача, позивачу була спричинена моральна шкода, яка виразилась в душевних хвилюваннях внаслідок пошкодження автомобіля, в незручності в установленому способі життя, докладання додаткових зусиль для врегулювання спірних правовідносин, період часу пов'язаний з цим. Виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір грошового відшкодування за завдану позивачу моральну шкоду необхідно визначити у розмірі 1200 грн. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати понесені позивачем слід покласти на відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та виходячи з положень Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial