Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова, [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22 101 грн. 74 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 24.09.2007 року [PERSON] 24.09.2007 року отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором 22.03.2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі міста Харкова" було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ "Верус" поручився за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором від 24.09.2007 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі міста Харкова" в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2007 року відповідно до укладеного кредитного договору від 24.09.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22.03.2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі міста Харкова" було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ "Верус" поручився за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором (а.с. 9). В результаті не дотримання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, вона станом на 24.02.2014 року має заборгованість у розмірі - 22 101 грн. 74 коп., яка складається з наступного: 2385 грн. 68 коп. - заборгованість за кредитом; 10312 грн. 41 коп. - заборгованість за відсотками; 7875 грн. - заборгованість по комісії; 500 - штраф (фіксована частина); 1028 грн. 65 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-8). Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконала, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту обґрунтовані та підлягають задоволенню. В частині позовних вимог до ТОВ "Верус" суд вважає зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Зі змісту договору поруки укладеного 22 березня 2011 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та Філією ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус" розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежується сумою зазначеною в Додатку № 1 до договору поруки, а саме 200 грн. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, в межах пред'явлених позовних вимог підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved