Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом, в якому зазначила, що вона являється дочкою [PERSON] та навчається на денному відділенні платної форми навчання Національного університету харчових технологій у м. Києві. Термін навчання встановлено до 30 червня 2020 року. В звязку із цими обставинами вона не має свого заробітку і потребує матеріальної допомоги на час свого навчання. Відповідач коштів на її утримання і навчання в добровільному порядку не надає, тому вона вимушена звернутися до суду із даною позовною заявою та просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на період навчання, тобто до 30 червня 2020 року в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 - річного віку. Крім того враховуючи, що вона навчається на платній формі навчання просить суд стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання в розмірі 1/2 частини витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення 23 річного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві та просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак його представник [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що відповідач позов визнає частково, просить врахувати його матеріальне становище та згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів до закінчення навчання дочки чи до досягнення нею 23 річного віку. В частині вимог стягнення додаткових витрат на оплату навчання дочки просив відмовити. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється дочкою [PERSON] (а.с.6) та в даний час навчається на денному відділенні платної форми навчання Національного університету харчових технологій у м. Києві (а.с.22,23). Термін навчання встановлено до 30 червня 2020 року (а.с.25). У звязку із цими обставинами, позивачка не має свого заробітку і потребує матеріальної допомоги на час свого навчання. Відповідач коштів на утримання і навчання в добровільному порядку не надає, хоча працездатний і в змозі надавати таку допомогу. Згідно ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України "Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином". Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у звязку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, плати за навчання, тощо. При визначенні розміру аліментів та витрат на навчання, відповідно до ст.ст.182, 199 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальний стан батька - відповідача [PERSON], який є пенсіонером по інвалідності (2-ї групи постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС), не працює, а також бере до уваги позицію позивача, інтереси повнолітньої дитини та позицію відповідача, який не заперечує проти стягнення аліментів у частці від усіх видів доходу, а саме: у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання доньки, але не більше ніж до досягнення 23 - річного віку. Крім того ст.199 Сімейного кодексу України встановлено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), які продовжують навчання, а не участь у витратах на навчання. Стягнення додаткових витрат на повнолітні дитину законом взагалі не передбачено. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивачкою [PERSON] не надано підтверджень та не доведено належними доказами можливості сплати відповідачем додаткових витрат на оплату її навчання, тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст.141 ч.6 Цивільного процесуального кодексу України - "Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України". Тому, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: partial