Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватної агрофірми з орендними відносинами "ДРУЖБА", в якому зазначив, що 19.11.2014 між ним та відповідачем укладено договори про оренду земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0076 га та площею 0,2560 га, які належить на праві власності позивачу, строком на 15 років. В порушення істотних умов договорів оренди, а саме: п.\~10, п. 13, відповідач за користування земельними ділянками в 2014 та 2015 роках не здійснив повну виплату орендної плати за земельні ділянки, не врахувавши при цьому їх індексації. В звязку з цим, позивач просить розірвати договори оренди землі у звязку із порушенням істотних умов договору та стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задоволити. Додатково пояснив, що отримав від відповідача орендну плату за 2015 рік, за 2016 рік отримав орендну плату не в повному обсязі в червня 2017 року, тому бажає розірвати договори оренди достроково , оскільки бажає реалізувати своє право власності на земельну ділянку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказавши , що відповідач добросовісно виконує умови договорів оренди землі, виплачуючи орендну плату позивачу в розмірі передбаченому п. 9 договорів оренди. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.2012 [PERSON] являється власником земельної ділянки загальною площею 2,2636 га, яка складається з двох окремих земельних ділянок: площею 2,0076 га та 0,2560 га, що розташовані на території Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а. с. 6). 19.11.2014 між [PERSON] та Приватною агрофірмою з орендними відносинами "ДРУЖБА" укладено договір про оренду земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець передав у володіння та користування орендареві належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,0076 га, строком на 15 років, а орендар зобовязався використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та сплачувати орендну плату в розмірі 298,88 грн. з урахуванням індексів інфляції у строк з 1 лютого по 25 грудня кожного року на протязі всього строку оренди (а. с. 11, 12). Згідно із актом прийому-передачі обєкта оренди [PERSON] передав в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0076 га відповідачу строком на 15 років (а. с. 13). Крім того, 19.11.2014 між [PERSON] та Приватною агрофірмою з орендними відносинами "ДРУЖБА" укладено договір про оренду земельної ділянки відповідно до умов якого орендодавець передав у володіння та користування орендареві належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,2560 га, строком на 15 років, а орендар зобовязався використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та сплачувати орендну плату в розмірі 50,88 грн. з урахуванням індексів інфляції у строк з 1 лютого по 25 грудня кожного року на протязі всього строку оренди (а. с. 17, 18). Згідно із актом прийому-передачі обєкта оренди [PERSON] передав в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2560 га відповідачу строком на 15 років (а. с. 19). В судовому засіданні встановлено, що відповідач сплатив орендну плату позивачу за 2015 рік та частково за 2016 рік, що стверджується відомостями про виплату грошей та довідками Приватної агрофірми з орендними відносинами "Дружба". Вказані обставини також визнаються позивачем та ним не спростовані. Відповідності до ст. 13 ЗУ "Про оренду землі" від 06 жовтня 1998 року, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про оренду землі", однією із істотних умов договору про оренду землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 даного закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За змістом ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" та ч. 2 ст. 651 ЦК України на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 даного Закону та умовами договору, а також у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Пункт 38 договорів оренди передбачає, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок не виконання другою стороною обовязків, передбачених договором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем виконані умови договорів оренди землі по сплаті орендної плати за земельні ділянки з урахуванням їх індексації. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд відмовляє позивачу у стягненні з відповідача понесених ним під час подачі позову до суду судових витрат в розмірі 551,20 грн. у зв"язку із відмовою в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed