Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] , посилаючись на те, що вона страждає на психічний розлад і лікування та обстеження [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] , яка є недієздатною, доставлена в ХОПЛ № 1 у супроводі матері. Комісія лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка оглянула хвору підтвердила, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг зі стабільним дефектом, що обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а тому потребує лікування в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що [PERSON] страждає на тяжкий психічній розлад, а тому лікування хворої можливе лише в стаціонарних умовах. Законний представник хворої - Войтова Н .Д. подала до суду заяву, в якій просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу та розглянути справу без її участі. [PERSON] в судовому засіданні не заперечила відносно своєї госпіталізації. Прокурор не заперечив проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується допсихіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2018 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] , яка є недієздатною згідно рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04.10.2016 року, 04.07.2019 року доставлена в ХОПЛ № 1 у супроводі матері. Комісія лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка 05.07.2019 року оглянула хвору підтвердила, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг зі стабільним дефектом, що обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а тому потребує лікування в умовах стаціонару. Дані обставини підтверджуються: рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04.10.2016, яким [PERSON] визнано недієздатною, а [PERSON] призначено її опікуном; висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 05.07.2019 року, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, являється недієздатною та особою з інвалідністю ІІ групи, не здатна критично оцінювати свій стан,а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар; медичною картою стаціонарного хворого № 5166 від 04.07.2019 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар. На підставі ст. 13, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 20.12.2018, суд

Outcome: approved