Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] , посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад і лікування та обстеження [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] , який є недієздатним, 20.07.2019 р. доставлений в ХОПЛ № 1 у супроводі матері-опікуна. Комісія лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка 22.07.2019 року оглянула хворого підтвердила, що [PERSON] страждає на важку розумову відсталість з поведінковими розладами, що обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, а тому потребує лікування в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що [PERSON] страждає на тяжкий психічній розлад, а тому лікування хворого можливе лише в стаціонарних умовах. Законний представник хворого - [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу та розглянути справу без її участі. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити власну думку відносно своєї госпіталізації. Прокурор не заперечив проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується допсихіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2018 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] , який є недієздатним згідно рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 11.04.2013 року, 20.07.2019 р. доставлений в ХОПЛ № 1 у супроводі матері-опікуна. Комісія лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка 22.07.2019 року оглянула хворого підтвердила, що [PERSON] страждає на важку розумову відсталість з поведінковими розладами, судомний синдром, що обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, а тому потребує лікування в умовах стаціонару. Дані обставини підтверджуються: рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 11.04.2013 року, яким [PERSON] визнано недієздатним, а [PERSON] призначено його опікуном; висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 22.07.2019 року, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, являється недієздатним та особою з інвалідністю І групи, не здатний критично оцінювати свій стан,а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар; медичною картою стаціонарного хворого № 5603 від 20.07.2019 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар. На підставі ст. 13, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 20.12.2018, суд

Outcome: approved