Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем [PERSON], розірвано згідно рішення Рахівського районного суду від 25 травня 2016 року. Від шлюбу в них народилася одна дитина: донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Причиною звернення в суд з позовом про стягнення аліментів стало те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Їй одній важко утримувати та забезпечувати дитину всім необхідним, тому вона змушена звернутися в суд з заявою про стягнення аліментів. На підставі наведеного просила стягувати, щомісячно, з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення нею повноліття. 03.05.2017 позивачем [PERSON] подано через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог. В даній заяві позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] постійного місця роботи чи заробітку не має. В основному виїздить на заробітки за межі України, де отримує чималий дохід. Однак цей дохід є мінливим. Інших утриманців відповідач не має і спроможний сплачувати аліменти на утримання їхньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно. Також зазначає, що після розлучення вона неодноразово зверталася до відповідача [PERSON] з проханням в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої доньки [PERSON], однак той постійно ухилявся від сплати будь-якої допомоги на утримання їхньої дитини, хоча вона переконана, що така можливість у нього була та є і на даний час, у зв"язку з чим просить суд присудити відповідачу [PERSON] аліменти на утримання дитини за минулий час, а саме з моменту їхнього розлучення (з 25 травня 2016 року). Позивач, [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у заяві про уточнення позовних вимог. На задоволенні змінених позовних вимог наполягають. Відповідач, [PERSON], та його представник [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнали частково з підстав наведених у запереченні. В запереченні поданому 18.05.2017, відповідач [PERSON] зазначив про те, що він позовні вимоги визнає частково. Однак вважає, що розмір зобов"язань є дещо завищеним, не обгрунтованим та таким що не відповідає його можливостям з наступних підстав. Виходячи з того, що він фактично проживає окремо від позивача та дитини, однак виконує свої обов"язки, як батька, щодо участі у додаткових витратах на розвиток і проживання доньки, а саме, купує деякий одяг, під час відвідування передає дитині подарунки, чим частково піклується про її фізичний розвиток. Таким чином, він визнає свої зобов"язання по сплаті аліментів на утримання дитини, однак не має фактичної можливості сплачувати щомісячно по 1000 гривень на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Згідно довідки Верхньоводянської сільської ради від 16.05.2017 за № 1434 станом на дату звернення до суду, він ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, не веде особистого селянського господарства. Додатково зазначає про те, що під час перебування у шлюбі з позивачем, а саме 14.02.2011 він уклав з ТОВ "АВТО ПРОСТО" угоду №341146 про надання послуг системи АВТО ТАК, спрямованих на придбання автомобіля. Виконуючи належним чином свої зобов"язання, на його ім"я було зареєстровано легковий автомобіль ЗАЗ моделі VIDA, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, 2014 р.в., р.н. [NUMBER], правом керування позивача. Перед фактичним отриманням автомобіля, 30.07.2014 ним було підписано додаток №3 до угоди №341146 від 14.02.2011, згідно якої він взяв на себе зобов"язання до 28.02.2021 сплатити заборгованість в сумі 116875,03 гривень, які станом на сьогодні він продовжує сплачувати. Після фактичного розірвання шлюбу з позивачем, певний час вище вказаний автомобіль перебував у користуванні позивача і протягом вказаного часу [PERSON] частково погашала вказану суму, а після - повернула йому автомобіль, і він далі самостійно продовжує виконувати свої обов"язки за вказаною угодою. У зв"язку з відсутністю роботи йому важко виконувати свої зобов"язання по даній угоді. Проте він усвідомлює що змушений виконувати зобов"язання по сплаті аліментів на утримання доньки, але не в розмірі 1000 гривень, щомісячно, а тільки в розмірі 600 гривень, щомісячно. Виходячи з наведеного просив позовну заяву [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання доньки по 1000 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття, задовольнити частково. Даним запереченням визнає позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в сумі 600 гривень на дитину, щомісячно, починоючи з дати набрання рішенням суду законної сили до досягненням нею повноліття. Заслухавши сторін, їхніх представників, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, взявши до уваги заперечення відповідача суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2010 року, який, згідно з рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.05.2016 - розірвано. За час перебування в шлюбі у сторін народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивача, а відповідач, у порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Вказана обставина підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання гр. [PERSON] №83 від 18.08.2016. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в судовому порядку. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України, у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачем [PERSON] надані докази того, що він ніде не працює, індивідуальною трудовою та підприємницькою діяльністю не займається, у центрі зайнятості не зареєстрований, що стверджується довідкою №1434 виданою 16.05.2017 виконкомом Верхньоводянської сільської ради. В зв"язку з наведеним суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, тому справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини саме у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу, матеріальне становище відповідача, який ніде не працює, індивідуальною трудовою та підприємницькою діяльністю не займається, однак інших утриманців не має, тому суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання однієї дитини - дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно з ч.1 ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Поряд з цим частина 2 даної статті зазначає про те, що якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більше як за один рік. Позивач у своїй заяві про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини за минулий час, починаючи з 25 травня 2016 року. Однак ні позивач ні його представник не надали жодних доказів того, що позивач вживав які-небудь заходи що отримання аліментів від відповідача, однак останній ухилився від їх сплати. У зв"язку з наведеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягненення аліментів за минулий час слід відмовити та присудити аліментивід дня подання позовної заяви, в даному випадку з 14.03.2017. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 640 грн. судового збору. В силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial