Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], ТОВ "Творча майстерня "Вісак", ТОВ "Вісак", про визнання недійсними договорів дарування корпоративних прав. У судовому засіданні представником відповідачів [PERSON] заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Представники позивача проти закриття провадження у справі заперечували. Представник відповідачів [PERSON], представник відповідача [PERSON] [PERSON] та представник третіх осіб ТОВ "Творча майстерня "Вісак", ТОВ "Вісак" просили суд закрити провадження у справі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Ст. 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За приписами п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасниками (засновниками, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що позивач [PERSON] просить суд визнати недійсними недійсним договір дарування корпоративних прав ТОВ "Творча майстерня "Вісак" від 15 грудня 2010 року, договір дарування корпоративних прав ТОВ "Вісак" від 15 грудня 2010 року, укладені між ним та його донькою [PERSON] Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2013 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" при визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним ч. 1 ст. 167 ГК України, згідно з якою корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. У разі якщо суб'єктний склад осіб, які беруть участь у справі, або предмет позову не відповідають визначеним п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України справам, що виникають із корпоративних відносин, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1 ГПК України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи У своїх роз'ясненнях, наданих у постанові від 01 березня 2013 року №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що згідно з ч. 3 ст. 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, ст. 15 ЦПК України), слід враховувати роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2013 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів". Наприклад, у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у спорі є фізична особа. При цьому положення п. 4 ч.1 ст. 12 ГПК України, враховуючи її імперативний характер, не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов'язаних з діяльністю інших суб'єктів господарювання (споживчих, садових товариств тощо), а також стосовно справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, який вибув. Це стосується і спорів за участю спадкоємців учасників господарських товариств, які ще не стали їх учасниками. Наприклад, спір між спадкоємцем учасника господарського товариства та товариством щодо розміру належної йому до передачі у грошовій формі частки у майні товариства, яка належала спадкодавцю; спір між сторонами з приводу виконання цивільно-правового договору (зокрема, виконання договору купівлі-продажу частки статутного фонду господарського товариства), оскільки він виник не з корпоративних відносин. Відтак спір між фізичними особами, одна з яких не є учасником господарського товариства, з приводу правомірності укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав цього товариства не може вважатись корпоративним та підвідомчим господарському суду. За таких обставин,

Outcome: dismissed