Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

21.10.2014 року Публічне акціонерне товариство «Укртелеком»в особі Донецької філії, звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті телекомунікаційних послуг, який був уточнений в ході судового розгляду. [PERSON] з грудня 2002 року була абонентом телефонної мережі Донецької філії ВАТ «Укртелеком», особовий рахунок [NUMBER]. Також між позивачем та відповідачем 21.03.2007 року було укладено договір про надання послуг електрозв'язку. Згідно з протоколом Загальних зборів акціонерів ВАТ «Укртелеком» № 8 від 14.06.2011 року перейменовано на ПАТ «Укртелеком». У [PERSON] в період з жовтня 2013 року по липень 2014 року включно виникла заборгованість у сумі 242,51 гривень. Загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних складає 275 гривень 71 копійка. У лютому 2014 року позивач звертався до суду з заявою про видачу удового наказу. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя вказаний судовий наказ 08.08.2014 року скасовано. Просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 275 гривень 71 копійка. Окрім того позивач уточнив позовні вимоги та просив, оскільки відповідач є інвалідом другої групи та відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» має пільги щодо сплати судового збору, стягнути судові витрати з держави через УДКСУ у м. Маріуполі Донецької області у сумі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача Рабко Т.О., що діє на підставі довіреності, не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Зазначила, що відповідно до Наказу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" "Про зміну території діяльності окремих філій ПАТ "Укртелеком" №674 від 01 грудня 2014 р., діяльність Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком" поширено на території Донецької філії ПАТ "Укртелеком" та було змінено банківськи реквізити на нові. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] була абонентом телефонної мережі Донецької філії ВАТ «Укртелеком», особовий рахунок № [NUMBER], згідно її заяви від 29.12.2002 року, телефон [NUMBER]. 21 березня 2007 року між ПАТ «Укртелеком» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг електрозв'язку. Згідно із п. 7.1 вказаного договору він набирає чинності з дня підписання сторонами та діє п'ять років. Відповідно до п. 7.2 договору, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомила про його припинення, то договір вважається дійсним на той же термін. Згідно п. 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати телекомунікаційні послуги. Пунктом 4.5 договору про надання послуг електрозв'язку встановлено, щ розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв'язку за кожний попередній місяць проводиться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа м'ясця, наступного за розрахунковим. Пунктом 5 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» передбачено обов'язки споживачів телекомунікаційних послуг виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. У [PERSON] склалася заборгованість за надані послуги за період з жовтня 2013 року по липень 2014 року включно у сумі 242,51 гривень, сума інфляції складає 29,50 гривень, три відсотки річних від простроченої суми складає 3,70 гривень, а всього 275,71 гривень. У лютому 2014 року ПАТ «Укртелеком» звертався до суду з заявою про видачу судового наказу. Судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за телекомунікаційні послуги у розмірі 433,09 гривень, суми нарахувань трьох процентів річних у розмірі 7,35 гривень, судового збору у розмірі 121,80 гривень, видано 14.02.2014 року. Проте ухвалою від 08.08.2014 року зазначений судовий наказ було скасовано за заявою [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що відповідач порушила майнові права позивача, тому стягує на користь позивача з відповідача суму боргу у розмірі 275,71 гривень, у тому числі: 242,51 гривень - заборгованість за отримані послуги, 29,50 гривень - сума інфляції, 3,70 гривень - три відсотки річних від простроченої суми. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжних доручень від 29.01.2014 року № 1368 та від 14.10.2014 року № 9503 позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір загальною сумою 243,60 гривень. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп. Вирішуючи питання про судові витрати та зважаючи на те, що у справі відсутні докази того, що відповідач є інвалідом другої групи, суд зазначає, що у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок відповідача, та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укртелеком» сплачений судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved