Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], Боржавської сільської ради Виноградівського району про визнання безпідставною відмови у погодженні межі земельної ділянки, визнання права на приватизацію земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення, погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що рішенням виконкому Виноградівської районної ради №152 від 13.04.1971 року земельну ділянку в с.Боржавське по вул.Борканюка, 178 надано йому під забудову. Рішенням сесії Боржавської сільської ради №64 від 30.06.2016 року йому надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Боржавське по вул.Борканюка, 178. На виконання цього рішення позивачем подано акт погодження меж своєму сусіду [PERSON]М, який від підпису акту погодження меж земельної ділянки відмовився з відміткою про це у акті, посилаючись на претензії щодо частини земельної ділянки шириною 0,8 м. вздовж межі. Позивач вказує, що користується цією земельною ділянкою в межах історично складених меж, про що свідчить наявність капітальної огорожі між ним та сусідом та проект забудови земельної ділянки з будівельного паспорту за 2008 рік. Після відмови відповідача у підписанні та погодженні меж земельної ділянки, позивач звернувся до сільської ради з питанням розгляду земельного спору між ним та його сусідом [PERSON] Однак, його звернення залишилося без відповідного реагування, що перешкоджає йому завершити виконання робіт із землеустрою і подання погодженого проекту на його затвердження та оформлення земельної ділянки у власність. Позивач в ході судового розгляду уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати відмову [PERSON] у погодженні межі земельної ділянки, в межах, що фактично склалися, згідно наявного в проекті відведення кадастрового плану в с.Боржавське по вул.Владики Івана Маргітича, 178 площею 0,10 га безпідставною; визнати за ним право на приватизацію цієї земельної ділянки в межах, що фактично склалися та надати дозвіл на виготовлення, погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки йому у власність без погодження суміжної ділянки з [PERSON] В свою чергу відповідачем [PERSON] до суду подано письмове заперечення проти заявлених уточнених позовних вимог [PERSON] Його мотивує тим, що рішенням сесії Боржавської сільської ради №12 від 09.12.2015 року йому надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Боржавське по вул.Борканюка, 180, площею 0,1800 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,1400 га в контурі №33. Під час виготовлення землевпорядних документів між ним та позивачем виник межовий спір за результатами розгляду якого складено Акт про вирішення межового спору, який затверджено головою Боржавської сільської ради. Після складання його затверджено рішенням сесії сільської ради №90 від 29.08.2016 року, де комісією досліджені зайві 1,6 метра розподілено по 0,8 м. між ним та [PERSON] Однак, як вбачається із Акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, по наведених межах від точки А до Б (землі сільської ради) попереду будинку позначеного буквами: КН є 0,8 м., а по наведених межах лінії від Б до В (землі [PERSON]С.) в кінці (позаду) будинку є тільки 0,15 м. Із наведеними межами [PERSON] погодився повністю і не вимагає ні від сільської ради, ні від сусіда [PERSON] дотримання лінії від будинку розміром 0,8 метра. Посилаючись на виключну компетенцію сільських рад щодо вирішення питань регулювання земельних відносин, просить суд відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні уточнених позовних вимог в повному обсязі, оскільки такі є необґрунтованими та незаконними. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 03.11.2016 року, підтримав заявлені уточнені позовні вимоги та просив суд такі задовольнити з підстав, які наведені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просить взяти до увагу його заперечення проти заявлених уточнених позовних вимог. Представник відповідача Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в судове засідання повторно не зявився. Розгляд справи проведено без участі представника сільської ради, на підставі поданих доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. За положеннями п."в" ч. 1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок врегульовано ст.ст.118, 186, 186-1 ЗК України та ст.50 Закону України "Про землеустрій". Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки і у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, відповідний орган приймає рішення щодо приватизації. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] є власником житлового будинку по вул.Владики Івана Маргітича, 178 в с.Боржавське Виноградівського району. Розпорядженням голови Боржавської сільської ради Виноградівського району №3 від 19.02.2016 року вулицю Борканюка перейменовано на вулицю [PERSON] Маргітича. Рішенням шостої сесії сьомого скликання Боржавської сільської ради Виноградівського району від 30.06.2016 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою с.Боржавське, вул.Борканюка, 178, площею 0,10 га, та ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га в контурі №40. Як вбачається з акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачем від 08.08.2015 року, суміжний землекористувач [PERSON] відмовився від погодження встановлених в натурі межі землеволодіння за адресою: с.Боржавське, вул.Борканюка, 178, що засвідчено підписами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.13) У звязку з відмовою відповідача [PERSON] від підпису акту погодження меж, [PERSON] звернувся до Боржавської сільської ради із заявою про вирішення земельного спору, однак його звернення залишилося без відповідного реагування (а.с.14). В свою чергу, з поданих відповідачем доказів слідує, що рішенням сесії Боржавської сільської ради №12 від 09.12.2015 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Боржавське по вул.Борканюка, 180, площею 0,1800 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,1400 га в контурі №33. Під час виготовлення землевпорядних документів між [PERSON] та [PERSON] виник межовий спір за результатами розгляду якого складено Акт про вирішення межового спору, який затверджено головою Боржавської сільської ради. Після складання, його затверджено рішенням сесії сільської ради №90 від 29.08.2016 року, де комісією досліджені зайві 1,6 метра розподілено по 0,8 м. між ним та [PERSON] Однак, як вбачається із Акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, по наведених межах від точки А до Б (землі сільської ради) попереду будинку позначеного буквами: КН є 0,8 м., а по наведених межах лінії від Б до В (землі [PERSON]С.) в кінці (позаду) будинку є тільки 0,15 м. Із наведеними межами [PERSON] погодився повністю і не вимагає ні від сільської ради, ні від сусіда [PERSON] дотримання лінії від будинку розміром 0,8 метра. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. П.2.8 Інструкції встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376 якою передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає і акт узгодження меж земельних ділянок, підписаний землекористувачами суміжних земельних ділянок. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо відведення земельних ділянок включає, зокрема, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою. При цьому акт про відновлення в натурі (на місцевості) та погодження зовнішньої межі земельної ділянки є основним документом в технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, після складання та підписання якого виключається спір між суміжними користувачами. За вимогами ст.198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Таким чином, непогодження меж земельної ділянки з суміжним власником та землекористувачем позбавляє землевпорядну організацію виготовити позивачу технічну документацію із землеустрою земельної ділянки та погодити технічну документацію з компетентними органами. Зазначене відповідає позиції, висловленій ВСС України в ухвалі від 18.11.2015 р. у справі №6021748 св15. А тому право позивача на завершення процесу оформлення права власності на земельну ділянку без погодження її межі суміжним землекористувачем може бути захищено, шляхом пред'явлення позову про надання дозволу оформити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність без погодження в акті погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем та в актах прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Зазначена правова позиція викладена в ухвалах ВСС України, а саме: ухвала від 08.04.2015 р. по справі №6-5682св15, від 06.05.2015 р. по справі № 6-11745ск15, від 14.08.2015 р. №6-23324ск15. Проте, вказаний спосіб захисту прав позивача можливий лише у випадку відсутності спору щодо межі між суміжними земельними ділянками та відсутності правових підстав для відмови суміжного землекористувача у погодженні межі земельної ділянки, що і підтверджується вищевказаними ухвалами суду. В той же час, позивач у своєму позові вказує про відмову [PERSON] підписувати акт погодження меж, що перешкоджає завершенню виконання робіт із землеустрою і подання погодження проекту на його затвердження та оформлення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що у свою чергу порушує його права та охоронювані законом інтереси на приватизацію земельної ділянки. Наявність вказаного спору щодо меж земельних ділянок між позивачем та відповідачем, крім пояснень представника позивача в суді, також підтверджується письмовою заявою [PERSON], яка подана до Боржавської сільської ради Виноградівського району для вирішення земельного спору. Статтею 158 ЗК України передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Статтею 159 ЗК України визначено, що земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У рішенні органу місцевого самоврядування, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. З роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", вбачається, що згідно зі ст.158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів. Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст. 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. Слід визнати правильною практику тих судів, які у разі виникнення спору не вважають саму по собі відсутність погодження меж підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. З огляду на це, слід вважати, що спір про право у випадку не підписання акта погодження меж відсутній. Таким чином право позивача на завершення процесу оформлення права власності на земельну ділянку без погодження її межі із суміжним землекористувачем може бути захищено шляхом пред'явлення позову про надання дозволу на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність без погодження в акті погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем лише у випадку відсутності спору щодо межі між суміжними земельними ділянками та відсутності правових підстав для відмови суміжного землекористувача у погодженні межі земельної ділянки. Отже, оскільки між сторонами існує спір щодо визначення меж земельних ділянок, тому даний спір належить до компетенції суду лише після вирішення питання органом місцевого самоврядування. Суд вважає, що сама по собі відмова відповідача [PERSON] від погодження та підписання акту погодження меж земельної ділянки свідчить про його незгоду з вказаними в проекті землеустрою межами земельних ділянок і, відповідно, про існування спору між сторонами щодо зазначених меж. В той же час, як вбачається з пояснень представника позивача органом місцевого самоврядування спір по суті між сторонами не розглянуто. Ні Земельним кодексом України, ні Інструкцією не передбачено жодної можливості зобов'язати землекористувачів суміжних земельних ділянок погоджувати межі земельних ділянок та не передбачені правові наслідки їхньої відмови від підписання акту. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З врахуванням викладеного, в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити.

Outcome: dismissed