Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] в ст.. Старомнинська Старомнинського району Краснодарського краю Російської Федерації помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6, 850 га, кадастровий № 1225885500:004:0305 та 1225885500:05%005:0728, розташована на території Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, що належить померлому на підставі державного акта на право власності на землю серія III-ДП №087366, виданого Новоселівською сільською Радою народних депутатів 19 січня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2711. При житті [PERSON] заповіт не складав. За адресою його місце проживання, крім померлого на день його смерті проживала [PERSON] , яка померла [INFO]. Тому він є єдиним спадкоємцем. Позивач у визначений законом строк прийняв спадщину, але державний нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивач просить суд визнати за ним право на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування. Від позивача до суду надійшов лист про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі а.с. 36. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але до суду надано листа, в якому вказано на те, що Новолатівська сільська рада Широківського району Дніпропетровської області не заперечує проти задоволення позову і просить розглядати справу без участі їхнього представника. В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] дійсно являвся батьком [PERSON] а.с.9, [INFO] помер батько позивача - [PERSON] а.с. 7, який проживав в в ст.. Старомнинська Старомнинського району Краснодарського краю Російської Федерації. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті останнього є позивач по справі, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає а.с. 8. Судом встановлено, що нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6, 850 га, кадастровий № 1225885500:004:0305 та 1225885500:05%005:0728, розташована на території Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, що належить померлому на підставі державного акта на право власності на землю серія III-ДП №087366, виданого Новоселівською сільською Радою народних депутатів 19 січня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2711, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Відповідно до ст.. 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", спадкування нерухомого майна регулюється правом, на території якої знаходиться це майно, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Відповідно до ст.. 1216 Цивільного Кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують прво на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому чисті зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Частинами 4, 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважається такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. В силу положення ч. 4 ст. 1273 ЦК України, батьки (усиновителі), опікуни можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітньої, недієздатної особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті... Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 визначено , що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформленн спадкових прав у нотаріальному порядку. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Як встановлено судом, на ім'я [PERSON] було оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку площею площею 6, 850 га, кадастровий № 1225885500:004:0305 та 1225885500:05%005:0728, розташована на території Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, що належить померлому на підставі державного акта на право власності на землю серія III-ДП №087366, виданого Новоселівською сільською Радою народних депутатів 19 січня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2711, але цей акт було втрачено, тобто, спадкодавець набув права власності на вказану земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до розділу 4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзем України від 22.06.2009 року № 325 (в редакції на час звернення до нотаріальної контори), передбачена видача на платній основі нового державного акту при втраті чи пошкодження державного акту. З урахуванням вищевказаних норм, державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори 17 грудня 2011 року на адресу відділу Держкомзему у Широківському районі дніпропетровської області був направлений запит щодо видачі [PERSON] (спадкодавцю ) дублікату/іншого примірника Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 6, 850 га, яка належала померлому батькові [PERSON]. Але дублікат держаного акту про право власності на земельну ділянку він так і не отримав а.с. 16. Відділ Держемагентва відмовив [PERSON] з тих підстав, що відповідно до ст.. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, та оформлюється відповідно до Закону України "Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", тому виготовлення дублікату державного акту про право власності на земельну ділянку не можливо а.с. 17. Відповідно до п. 23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні даного спору судом враховуються ті обставини, що спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку /пай/, на його ім'я було видано державний акт на право власності на земельну частку /пай/. Виходячи з норм Закону України "Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/" та Закону України "Про оренду землі", громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) здійснюється землевпорядною організацією, яка виконала землевпорядні роботи щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Власнику однієї чи більше земельної частки (паю) в межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, видається один державний акт на право власності на земельну ділянку. Власникам земельних часток (паїв), яким земельні ділянки виділені в натурі (на місцевості) єдиним масивом, видається державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує їх право спільної часткової власності чи спільної сумісної власності. Отже, аналіз вищенаведених правових норм дає підстави стверджувати, що право громадянина на земельну частку /пай/ посвідчується відповідним державним актом до виділення часток /паїв/ в натурі /на місцевості/, а після цього - власнику земельної частки /паю/ видається державний акт на право власності на земельну ділянку. В даному випадку спадкодавець, який був власником земельної частки /паю/, після виділення цієї частки /паю/ в натурі /на місцевості/ одержав державний акт на право власності на земельну ділянку, тоді як сертифікатом посвідчувалося його право на земельну частку /пай/ до виділення цієї частки в натурі. Як вказано вище, позивач як спадкоємець [PERSON] позбавлений на даний час можливості оформити спадщину на земельну ділянку із-за відсутності правовстановлюючого документа, оскільки державний акт на право на земельну частку /пай/ було втрачено, а дублікат не має можливості отримати. Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов'язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові права на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину. А оскільки нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі такого свідоцтва, то суд вважає за можливе визнати за ним право в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на земельну ділянку площею площею 6, 850 га, кадастровий № 1225885500:004:0305 та 1225885500:05%005:0728, розташована на території Новолатівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, що належить померлому на підставі державного акта на право власності на землю серія III-ДП №087366, виданого Новоселівською сільською Радою народних депутатів 19 січня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2711, оскільки інший порядок для набуття позивачкою права на вказану земельну ділянку законодавством не визначений. Судовий збір сплачений при подачі позову в розмірі 720,51 грн. віднеси на рахунок позивача за його заявою а.с. 36. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають поверненню з державного бюджету на користь позивача надмірно сплачений судовий збір в розмірі 2 720 /дві тисячі сімсот двадцять/ 49 гривень, згідно квитанції №2490.245.1 від 12 грудня 2013 року.

Outcome: approved