Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

18.11.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» ( надалі ТДВ СК «Домінанта»), [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та просила стягнути з ТДВ СК «Домінанта» на її користь суму страхового відшкодування 49000 грн. та з [PERSON] моральну шкоду 5000 грн., матеріальні збитки 10647 грн., судові витрати 647 грн. (а.с. 2-3). В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 30.08.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], яка керувала автомобілем [NUMBER], який належить на праві власності позивачу та водія [PERSON], який керував автомобілем Ніссан д.н. [NUMBER]. Винним в ДТП визнаний відповідач [PERSON], цивільна відповідальність якого застрахована в ТДВ СК «Домінанта». Автомобіль позивача отримав механічні пошкодження і вона звернулась до страхової компанії з заявою про відшкодування шкоди. Оскільки відповіді зі страхової не отримала, звернулась до СТО з плануванням відремонтувати пошкоджений автомобіль і вартість ремонту згідно заказу-наряду № 15 від 06.09.2013 року становить 59647 грн. Також, просить відшкодувати моральну шкоду, завдану їй незаконними діями відповідача [PERSON] 25.02.2014 року позивач уточнила позовні вимоги (а.с. 68-69) та просила стягнути з ТДВ «СК «Домінанта» на користь ФОП [PERSON] частку несплаченого страхового відшкодування в сумі 218181,96 грн. Також, просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь ФОП [PERSON] частку матеріального збитку в розмірі 10647 грн., та стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду 5000 грн. В обґрунтування даних уточнених вимог позивача зазначала, що її пошкоджений автомобіль [NUMBER] відремонтований на СТО, що підтверджується актом виконаних робіт від 06.09.2013 року за № 15, за ремонт свого автомобіля позивач нічого не сплачувала, а тому вважає за необхідне, щоб суму матеріального збитку було сплачено саме на СТО ФОП [PERSON] згідно наряду-заказу та акту виконаних робіт. Остаточно уточнивши позовні вимоги 27.10.2014 року позивач [PERSON] відмовилась від позовних вимог до відповідача [PERSON] в повному обсязі, оскільки не має до нього ніяких вимог та просить остаточно стягнути з відповідача ТДВ СК «Домінанта» на користь позивача частку несплаченого страхового відшкодування в сумі 24818,96 грн., виходячи з несплаченого розміру матеріального збитку, визначеного судовою автотоварознавчою експертизою від 21.07.2014 року. Також, просить стягнути з ТДВ СК «Домінанта» пеню за період затримки виплати з 10.01.2014 року по 22.10.2014 року в розмірі 2901,30 грн., витрати по оплаті судової експертизи 2151 грн. та понесені витрати по оплаті судового збору 647 грн. В судове засідання 13.11.2014 року позивач та її представник не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, надали 10.11.2014 року до суду заяву, в якій просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги в уточненому позові від 22.10.2014 року підтримують в повному обсязі та не заперечують, щоб сума матеріальної шкоди була визначена на підставі судової автотоварознавчої експертизи від 21.07.2014 року. Представник ТДВ СК «Домінанта» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, направивши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та заперечення проти зміненої позовної заяви від 22.10.2014 року. В запереченнях проти позову відповідач зазначає, що погоджується з розміром вартості ремонту правої задньої боковини, ремонт якої не був врахований в калькуляції дефектів від 30.09.2013 року в сумі 941,70 грн., однак вони не згодні з іншою частиною страхового відшкодування, оскільки в звіті судового експерта не міститься жодних зауважень до калькуляції дефектів від 30.09.2013 року. Сума страхового відшкодування за калькуляцією виплачена позивачу, автомобіль нею відремонтований, однак не надано доказів сплати коштів за ремонт, а тому підстав для виплати інших страхових відшкодувань немає. Також, зазначає, що позивачка вводить суд в оману, надаючи суперечливу та неправдиву інформацію та хоче незаконно збагатитись за рахунок відповідача. В судовому засіданні представник [PERSON] проти закриття частини позовних вимог до [PERSON] у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині не заперечував, оскільки між [PERSON] та [PERSON] були вирішені всі спірні питання мирним шляхом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2014 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми закрито. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами, 30.08.2013 року за участю автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON] та яким керувала [PERSON] та автомобіля Ніссан д.н. [NUMBER], яким керував водій [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2013 року дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] (а.с.8). Відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Домінанта», що підтверджується наданим до суду полісом обов'язкового страхування № АС/6005207 зі строком дії полісу з 13.07.2013 року по 12.07.2014 року, розмір ліміту - 50000 грн., франшиза 1000 грн. (а.с.4). Згідно ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона зобов'язується у разі настання певної події виплатити другій стороні або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно вимог ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Звертаючись з позовом до суду про виплату страхового відшкодування, позивач [PERSON] посилається на те, що страхове відшкодування їй виплачено не в повному обсязі. При цьому, в уточнених позовних вимогах в обґрунтування позову посилається на те, що її автомобіль вже відремонтований на СТО ФОП [PERSON] Судом встановлено, що 03.09.2013 року до ТДВ СК «Домінанта» звернулась позивач [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування. 03.09.2013 року та 05.09.2013 року за участю довіреної особи позивача проведені огляди пошкодженого автотранспортного засобу позивача і за результатами проведених оглядів складено калькуляцію дефектів № 4316/13 від 30.09.3013 року. В даній калькуляції вартість відновлювального ремонту складає 25181,04 грн. 18.12.2013 року ТДВ СК «Домінанта» складений страховий акт, де визначена сума страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 24181,04 грн. (а.с. 34). З врахуванням франшизи позивачу [PERSON] 27.12.2013 року було перераховано страхове відшкодування в розмірі 24181,04 грн. (а.с.26-37). Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що автотранспортний засіб позивача - Мітсубіші д.н. [NUMBER] відремонтований на СТО 06.10.2013 року, що підтверджується даними, викладеними в акті виконаних робіт, наданим позивачкою та згідно її пояснень в судовому засіданні. (а.с. 74-75). При цьому, суд зазначає, що доказів на підтвердження понесених витрат в заявленому розмірі на ремонт автомобіля позивачкою до суду не надано. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею витрат на ремонт пошкодженого автотранспортного засобу в сумі 59647 грн., а тому суд не вбачає підстав і для задоволення позовних вимог в частині понесених витрат на ремонт автомобіля в заявленій частині невідшкодованого страхового відшкодування. Стосовно позовних вимог в уточненій позовній заяві в розмірі невиплачених страхових відшкодувань в розмірі 24818,96 грн. за висновком судової автотоварознавчої експертизи від 21.07.2014 року, суд зазначає, що підстав для задоволення позову в цій редакції також немає, оскільки автомобіль позивача вже відремонтований за її поясненнями 06.10.2013 року, тобто вже до звернення з позовом до суду 18.11.2013 року. Однак, суд звертає увагу на те, що згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 21.07.2014 року в розрахунку калькуляції відновлювального ремонту автомобіля № 4316/13 від 30.09.2013 року не був врахований ремонт боковини задньої правої, вартість якого становить 941,70 грн. На підставі викладеного та враховуючи, що в висновку судового експерта не міститься більше жодних зауважень до калькуляції дефектів № 4316/13 від 30.09.2013 року, проведеної на замовлення ТДВ СК «Домінанта» під час визначення розміру страхового відшкодування, суд стягує з відповідача - ТДВ СК «Домінанта» на користь позивача не враховані та не виплачені суми по ремонту боковини задньої правої в розмірі 941,70 грн. Підстав для задоволення позовних вимог в частині невиплачених страхових виплат в іншій частині суд не вбачає. Також, суд не вбачає підстав і для виплати позивачу пені за прострочення виплати згідно вимог 36.5. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки не врахування ремонту боковини задньої правої в калькуляції № 4316/13 від 30.09.2013 року відбулося не з вини відповідача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по оплаті витрат експерта пропорційно від задоволеної частини в розмірі 86,10 грн. та понесені витрати по оплаті судового збору пропорційно від задоволеної частини в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial