Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ВАТ НАСК "ОРАНТА" третя особа - [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та фінансових санкцій (пені) за наслідками невиконання зобов"язання щодо виплати страхового відшкодування. Мотивуючи свої вимоги тим, що 08 лютого 2014 року на вул. Дніпровська Набережна, 19 в м. Києві о 17 год. 45 хв. сталася дорожньо-транспортна за участю автомобіля "Део", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], який їй належить. Вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля "Део", державний номерний знак [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ НАСК "ОРАНТА" згідно договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13 лютого 2013 року (поліс серії АЕ № 2073931), внаслідок чого було пошкоджено її автомобіль "Тойота", державний номерний знак [NUMBER]. Матеріальні збитки відповідачем були оцінені в сумі 4 362 грн. 51 коп., відшкодування яких вона до нині не отримала. Вважає, що внаслідок неналежного виконання чинного законодавства ВАТ НАСК "ОРАНТА" має сплатити їй: суму страхового відшкодування - 4 362 грн. 51коп. та пеню за весь час прострочення (з 29.07.2014 року по 01.12.2014 року) - 373 грн. 50 коп., що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засіданні позивачка не з»явилась, належним чином повідомлена про час та місце його проведення, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з підтриманням позовних вимог (а.с.17). Відповідач ВАТ НАСК "ОРАНТА" в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.18). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові доводи та заперечення сторін, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 08 лютого 2014 року на вул. Дніпровська Набережна, 19 в м. Києві о 17 год. 45 хв. сталася дорожньо-транспортна за участю автомобіля "Део", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], який їй належить (а.с.11). Вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля "Део", державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 березня 2014 року про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КпАП України із накладенням штрафу (а.с.11), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ НАСК "ОРАНТА" згідно договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13 лютого 2013 року (поліс серії АЕ № 2073931) (а.с.8), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], належний позивачу (а.с.12). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до пункту першого статті 22 Закону «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Матеріальні збитки, завдані автомобілю позивача, ВАТ НАСК "ОРАНТА" оцінені в сумі 4 362 грн. 51 коп., відшкодування яких позивач й до нині не отримав, проте визнані відповідачем (а.с.7). Згідно ст.37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених документів. Позивач, як постраждалий, надав страховику винної в ДТП особи всі необхідні документи, які підтверджують факт настання страхового випадку, проте відповідачем не вчасно прийнято рішення про виплату страхового відшкодування без обґрунтованих підстав. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Таким чином, підлягає стягненню з ВАТ НАСК "ОРАНТА" на користь позивача 4 362 грн. 51 коп. - страхового відшкодування. Проте, не всі вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними. Так, вимоги в частині стягнення фінансових санкцій (пені) за наслідками невиконання умов договору щодо виплати страхового відшкодування не можуть бути задоволені з тих підстав, що вони не засновані на вимогах чинного законодавства, оскільки положення п. 37.2 ст. 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", регулює правовідносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач не є суб"єктом цього договору, а тому правових підстав щодо стягнення з ВАТ НАСК "Оранта" пені немає. Таку позицію сформував Верховний Суд України при розгляді справи про стягнення пені за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 вересня 2012 року. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч.1 ст. 3607 ЦПК України). Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити й понесені позивачем судові витрати (судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст.ст. 5, 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з урахуванням постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4,

Outcome: partial