Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

ПАТ "УкрСиббанк", звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], ПП"Агрохімкомпанія" про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Під час розгляду справи, представник відповідача [PERSON]- [PERSON] подала до суду зустрічний позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа [PERSON] про визнання припиненим договору фінансової поруки № 226208 від 29.08.2008р. Ухвалою Рівненського міського суду від 05.06.2014р., вказаний позов був об'єднаний із первісним позовом в одне провадження ( а.с. 66) В обґрунтування первісного позову представник ПАТ « УкрСиббанк» посилається на те що, 29 серпня 2008 року між АКІБ „УкрСиббанк" та громадянином [PERSON], було укладено договір про надання споживчого кредиту за №11389050000, у відповідності до якого, позичальник отримав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 27000 (двадцять сім тисяч) дол. США. Відповідно до умов договору кредиту, банк надав відповідачу-позивачу кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, однак зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту відповідач не виконує, розрахунок за користування позиченими коштами не провів. Одним з видів забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту від 29.08.2008 року за №11389050000 є порука фізичної особи - громадянина України [PERSON]. 29 серпня 2008 року між ПАТ „УкрСиббанк" та громадянином України [PERSON] було укладено договір поруки за №226208 у відповідності до якого поручитель зобов'язується перед кредитором, відповідати за виконання позичальником, усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з договору про надання споживчого кредиту, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Також, 29 серпня 2008 року з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем-відповідачем та приватним підприємством «Агрохімкомпанія» було укладено договір поруки № 226504, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користуванням кредиту відповідачі-позивачі не виконують, у зв'язку з чим, станом на 13.03.2014р. рахується заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в сумі 20 768,71 (двадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) доларів США 71 цент, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 192 781,41 (сто дев'яносто дві тисячі сімсот вісімдесят одна) гривня 41 копійка, з яких: 19 581,13 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 181 757,92 грн. - кредитна заборгованість; 970,80 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 9 011,26 грн. - заборгованість по процентам; 7,03 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 65,27 грн. - пеня за прострочення сплати процентів; 209,75 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 1 946,96 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту. Представник ПАТ "УкрСиббанк" уточнивши позовні вимоги, остаточно просить суд, солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON], ПП"Агрохімкомпанія" заборгованість по договору кредиту № 11389050000 від 29.08.2014р. в сумі 20768 (двадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) дол.. США 71 цент, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 192 781,41 (сто дев'яносто дві тисячі сімсот вісімдесят одна) гривня 41 копійка та сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1927 грн. 81 коп.( а.с. 82) В обґрунтування зустрічного позову представник відповідача - позивача [PERSON] - [PERSON] посилається на те, що договір поруки укладений між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] є припиненим, оскільки договором поруки не визначено строк дії договору, також те, що право на стягнення всієї суми кредиту виникло у банку протягом шести місяців, з дати зазначеної у вимозі від 30.11.2010 року а скористався він ним лише 20.03.2014 року, тобто після закінчення шестимісячного терміну, визначеного законом, тому вважають, що поруку припинено. В судовому засіданні представник позивача-відповідача ПАТ "УкрСиббанк" позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі, рахує їх обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення, просить суд, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредиту та процентам за кредитним договором № 11389050000 від 29 серпня 2008 року в розмірі 20 768,71 (двадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) доларів США 71 цент, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 192 781,41 (сто дев'яносто дві тисячі сімсот вісімдесят одна) гривня 41 копійка та сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1927 грн. 81 коп., в задоволенні зустрічного позову просив відмовити, подав письмові заперечення, вважає позовні вимоги не обґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, оскільки, вважає, що банк не пропустив шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителів. Представник відповідачів - позивачів [PERSON] та ПП"Агрохімкомпанія", [PERSON], в судовому засідання позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, просила суд зустрічний позов задоволити в повному обсязі, в задоволенні первісного позову публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до [PERSON], [PERSON], ПП"Агрохімкомпанія" про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, відмовити у зв'язку із безпідставністю позовних вимог. Відповідач - позивач за первісним позовом, та третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомила. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до [PERSON], [PERSON], ПП"Агрохімкомпанія" про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені підлягають до часткового задоволення, а зустрічний позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору [PERSON] про визнання припиненим договору поруки підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-УІ від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ « УкрСиббанк». 29 серпня 2008 року між АКІБ „УкрСиббанк" та громадянином [PERSON], було укладено договір про надання споживчого кредиту за №11389050000, у відповідності до якого, остання отримала кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 27000 (двадцять сім тисяч) дол. США., та зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 28 серпня 2023 року згідно з графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору) та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14,50% річних.( а.с. 6-12) Відповідно до умов договору кредиту, банк надав відповідачу кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, однак зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту відповідач не виконує, розрахунок за користування позиченим коштами не провів. 23 квітня 2010 року між банком та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11389050000 від 29 серпня 2008 року, відповідно до умов якої строк сплати процентів встановлено з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за який такі проценти були нараховані, графік погашення кредиту викладено в новій редакції.( а.с. 13) Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, однак [PERSON], всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати проценти в порядку та в розмірі, передбаченому кредитним договором. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки у випадках та порядку, передбаченому договором. За порушення [PERSON] термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредитів (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, відповідач-позивач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, за кожний день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, п.4.1 розділ 4 кредитного договору. (а.с.9). У відповідності до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користуванням кредиту [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 13.03.2014р. рахується заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів, яка становить 20 768,71 (двадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) доларів США 71 цент, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 192 781,41 (сто дев'яносто дві тисячі сімсот вісімдесят одна) гривня 41 копійка, з яких: 19 581,13 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 181 757,92 грн. - кредитна заборгованість; 970,80 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 9 011,26 грн. - заборгованість по процентам; 7,03 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 65,27 грн. - пеня за прострочення сплати процентів; 209,75 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2014 року становить 1 946,96 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту. Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем-відповідачем та приватним підприємством «Агрохімкомпанія» було укладено договір поруки № 226504, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. На підставі ст. ст.553, 554 ЦК України, п. п. 1.1.-1.5 договору поруки (а.с. 17-19), поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки. Доводи представника відповідача - позивача [PERSON] та представника відповідача ПП « Агрохімкомпанія» - Олійник Т.А. в тій частині, що суду не надано первинних документів щодо видачі кредиту, судом не приймаються, оскільки з матеріалів справи, зокрема, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] здійснювала часткові погашення по кредиту ( а.с. 21-29) Позивачем - відповідачем ПАТ « УкрСиббанк» надано суду належні та допустимі докази отримання [PERSON] кредиту, договір про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 р. №11389050000 відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України і сума заборгованості по вказаному договору підлягає солідарному стягненню з [PERSON] та ПП"Агрохімкомпанія». Щодо солідарного стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором від 29 серпня 2008 р. №11389050000, то суд приходить до висновку про відмову в цій частині позову та про задоволення зустрічного позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа [PERSON] про визнання припиненим договору фінансової поруки № 226208 від 29.08.2008р., виходячи з наступного. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним договором, було укладено договір поруки № 226208 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]. Згідно п.1.1 договору поруки (а.с. 14), поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 11389050000 від 29.08.2008 року, укладеного між кредитором та позичальником, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, за всіма зобов'язаннями останнього за основними договорами, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. На підставі п.1.4. Договору поруки поручитель несе солідарну з позичальником відповідальність перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов'язань. Згідно ч. 1 та ч.2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позичальник [PERSON], підписавши кредитний договір, зобов'язувалася належним чином виконувати умови кредитного договору, зокрема, повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Однак, [PERSON] було порушено умови кредитного договору, щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що договором поруки №226208 не визначено строк дії договору й те, що право на стягнення всієї суми кредиту виникло у банку 30.12.2010 р., по закінченню строку вказаного в вимозі банку до поручителя від 30.11.2010 р. № 187/11-984, а скористався він ним лише 20.03.2014 року, тобто після закінчення шестимісячного терміну, визначеного законом Відповідно до п.2.2. договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10 робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).(а.с.14). Судом встановлено, що вимогою від 31.11.2010 року № №187/11-984 банк вимагав від поручителя сплати простроченої заборгованості за кредитним договором, однак поручитель після отримання зазначеної вимоги своїх зобов'язань у встановлений строк не виконав ( а.с. 106) Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішені таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих кредит коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку з застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутись до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію. Яка має неминуче настати. Згідно з ч. 1 ст. 360-7 Цивільно-процесуального кодексу (далі ЦПК) України, рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного суду України. Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України, в силу ст.360-7 ЦПК України обов'язковою для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з таким рішенням Верховного Суду України, у постанові від 21 травня 2012 року (справа № 6-48цс11), відповідно до ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2 ст.251, ч.2 ст.252 ЦК України). Таким чином, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 6.1. договору про надання кредитних послуг №11389050000 від 29 серпня 2008 року передбачено, що відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що банк має право визнати термін виконання зобов'язань за цим договором та індивідуальними угодами таким, що настав, згідно з п.1.2.1 цього договору. При цьому, термін виконання зобов'язань по поверненню суми використаного ліміту договору за цим договором і зобов'язань, передбачених індивідуальними угодами, вважається таким, що настав, а сума заборгованості - обов'язковою до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов'язується достроково виконати зобов'язання за цим договором і індивідуальними угодами по поверненню заборгованості за цим договором у встановлений заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк виконання зобов'язань згідно вимоги банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику. В разі порушення позичальником нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої ним суми кредиту та/або сплати плати за кредит за договором, вважається, що таким позичальник користується кредитом понад строк, встановлений цим договором та Індивідуальними угодами, при цьому, починаючи з наступного робочого дня, сума такого кредиту вважається простроченою сумою основного боргу, а сума плати за кредит - відповідно простроченими процентами та /або простроченими комісіями. Пунктом 6.2. даного договору визначено, що така вимога направляється на адресу позичальника листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур'єром. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, щодо своєчасного погашення суми заборгованості банк використав передбачене п. 6.1. договору своє право вимоги дострокового повернення кредиту та плату за кредит, надіславши до вимог п. 6.2. договору позичальнику та поручителю відповідну вимогу. Виходячи з цього строк виконання зобов'язання настав 30.12.2010 року , тобто через 30 календарних днів з дня отримання вимоги. Згідно п. 3.1. договору поруки від 29 серпня 2008 року № 226208, укладеного між банком, як кредитором та поручителям [PERSON] договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Отже у вказаному договорі поруки не визначено строк в розмінні ст. 252 ЦК України, після закінчення якого порука припиняється. За таких обставин право кредитора на пред'явлення вимоги до поручителя відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України обмежується шістьма місяцями від дня настання строку виконання основного зобов'язання. 30.11.2010 року поручителю [PERSON], кредитором ПАТ «УкрСибБанк» було надіслано претензії з вимогою погасити заборгованість за договором кредиту, яка згідно з п. 2.2. договору поруки має бути виконана в строки і на умовах, передбачених основним договором, запропонувавши поручителям виконати зобов'язання в строк вказаний у вимозі. Оскільки, як зазначалось вище, позичальнику та поручителям вимога направлена, то строк закінчився 30.12.2010 року і саме з вказаної дати починається перебіг шестимісячного троку, протягом якого кредитор вправі пред'явити вимоги до поручителів. Цей строк закінчився 30.06.2011 року. Не заслуговують на увагу суду доводи представника ПАТ « УкрСиббанк» в тій частині, що вимога від 30.11.2010 року містить лише вимогу про повернення заборгованості за кредитним договором, що існувала на момент подання вимоги, з огляду на наступне. Зі змісту вимоги слідує, що банк просить сплатити повністю прострочену заборгованість в сумі 23800, 82 долари США . В абзаці 7 вказаної вимоги зазначено, що Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій. Абзацом 8 вимоги визначено, що АТ « УкрСиббанк» використав своє право та заявив позивачу про визначення терміну повернення кредиту, що настав, а кредитна заборгованість - обов»язковою до повернення в повному обсязі, про що повідомив Позичальника відповідним листом. За таких підстав, суд приходить до висновку, що вказаною вимогою позивач зазначає про дострокове стягнення кредитних коштів. З позовом до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся в суд 26.03.2014 року, тобто за межами вказаного строку. Тому, порука [PERSON] припинена на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України, сторони на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне солідарно стягнути з відповідачів - позивачів [PERSON], ПП"Агрохімкомпанія" на користь позивача - відповідача, судові витрати по справі в розмірі 1927 грн. 81 судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial