Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,36 га, кадастровий номер 4825784700:06:000:0021, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Центральної сільської ради Миколаївської області. Позивач є спадкоємцем земельної ділянки за заповітом, посвідченим 27 липня 2018 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Юрловою Т.Г. Спадкоємцем за законом є брат померлої [PERSON] - відповідач у справі, як такий, що має право на спадщину, оскільки був зареєстрований зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. За звернення до нотаріальної контори, позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав за заповітом за пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини. Вважає поважними причини такого пропуску, так як був необізнаний про наявність заповіту, також обставиною непереборної сили є ведення карантину на всій території України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці. У підготовче засідання учасники справи не з`явилися. Позивач [PERSON] подав суду письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач також надав суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [INFO] в с.Івано-Благодатне місто Кропивницький Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого за актовим записом № 15, що вчинений 06 грудня 2019 року, місце реєстрації смерті: ВК Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с. 9). За життя спадкодавець [PERSON] заповіла належне їй майно, а саме земельну ділянку площею 3,36 га, кадастровий номер 4825784700:06:000:0021, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, згідно акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №821580 від 31 травня 2006 року виданий Снігурівським районним відділом земельних ресурсів Миколаївської області - позивачу у справі (а.с. 10). Як вбачається з листа завідувача Снігурівською державною нотаріальною конторою від 07 серпня 2020 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася (а.с. 30). Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданого 14 серпня 2020 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори, у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 32). Згідно з довідкою голови Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області П`яник А.І. від 24 червня 2020 року № 702 , [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою на момент відкриття спадщини був зареєстрований брат [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Відповідно до листа державного нотаріуса Снігурівської державної нотаріальної контори, Коваль Ю.В.№ 742/01-16 від 01 липня 2020 року, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] , але йому було відмовлено за пропуску строку за пропуску встановленого законом шестимісячного строку для відповідного звернення (а.с. 7). Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових прав. В силу ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормою ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доведення поважності пропущеного строку покладається на спадкоємця. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач послався на на те, що пропустив вказаний строк в зв`язку з необізнаністю про існування заповіту та за причиною ведення карантину на всій території України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", у зв`язку з чим він вимушений був дотримуватися карантинних заходів. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. З метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань в тому числі, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, який віднесено до особливо небезпечних, введено ряд обмежень, в тому числі обмежено пересування громадян та перебування їх у громадських місцях, обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор за рекомендацією Нотаріальної палати України нотаріусам призупинити особистий прийом громадян. Додаткового на період карантину закликала громадян утриматися від особистого відвідування державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, консультуватися із нотаріусами засобами телефонного та інтернет-зв`язку. Крім цього, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Крім цього, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи вище наведені причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, які суд вважає поважними, тривалість строку, що пропущено, свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового прав, відсутність інших спадкоємців, визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог й поновлення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На прохання позивача суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved