Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

06 вересня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до\~[PERSON] \~про зміну\~ розміру\~аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 04 березня 2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їхніх дітей: [PERSON], 27 счіня [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, яка становить 375 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23 березня 2015 року і до досягнення ними повноліття. Їхня старшо дочка [PERSON] досягла повноліття та аліменти на її утримання відповідач не сплачує . Менша дочка [PERSON] проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. На разі дочка навчається у школі та потребує значно більших витрат ніж три роки тому, а тому потребує більшої матеріальної підтримки батька. А тому позивач просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 04 березня 2016 року з 375 гривень збільшивши їхній розмір та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гривень щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Від відповідача по справі на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він позовні вимоги визнає частково, оскільки він на даний час проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка не працює. Разом з ними проживає дочка [PERSON] - [PERSON], [INFO], яка фактично знаходиться на його утриманні. Також зазначає, що постійно допомагає матеріально відповідачеві, дає кошти на придбання одягу та продуктів харчування. Крім того їхня з відповідчаем дочка [PERSON] навчається в учбовому закладі, має пільги на проживання в гуртожитку, звільнена від оплати на проживання, має право на безоплатне харчування, оскільки він як її батько являється учасником АТО. А тому, він згодний сплачувати аліменти на дитину в мінімально визначеному закном розмірі - 50 відсотків прожиткового мінімуму для джитини відповідного віку щомісячно. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні вказав, що відповідач позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 березня 2016 року Піщанським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист від 04 березня 2016 року, відповідно до якого з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], стягнуто аліменти на утримання дітей : [PERSON], 27 счіня [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, яка становить 375 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23 березня 2015 року і до досягнення ними повноліття на користь [PERSON], мешканки [INFO] (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 102962, [PERSON], [INFO], досягла повноліття (а.с.4). Відповідно до довідки виконавчого комітету Ставківської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 246 від 27 серпня 2018 року [PERSON], [INFO], проживає біля матері [PERSON], [INFO], та знаходитьсяна її утриманні (а.с.6). Також судом встановлено, що 12 жовтня 2017 року відповідачем [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 198107 . Згідно довідки виконавчого комітету Ставківської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 301 від 07 листопада 2018 року, до складу сім'ї [PERSON], [INFO], входить дружина, [PERSON], [INFO] . Відповідно до довідки Миролюбівської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 506 від 07 листопада 2018 року, виданої [PERSON], до складу її сім'ї входить дочка [PERSON], [INFO], та чоловік [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про заробітну плату (грошове зебезпечення, винагороду) від 16 жовтня 2018 року, виданої [PERSON], він працював у ТОВ "[PERSON] Ч", проте був звільнений 21 серпня 2018 року. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України,передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 20119 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року визначено в розмірі 2027 гривень. Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити дитині утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для дитини певного віку, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про збільшення розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Виходячи з\~системного аналізу\~наведених вище\~норм чинного\~законодавства,\~беручи до\~уваги,\~що факт\~того,\~що відповідач\~ніде не\~працює,\~але разом\~з тим\~є \~особою працездатного\~віку,\~може працювати,\~отримувати дохід,\~частину якого\~віддавати на\~утримання своєї\~неповнолітньої дочки,\~враховуючи мінімально\~визначений розмір\~аліментів для\~дитини відповідного\~віку та\~рівний обов'язок\~батьків утримувати\~дитину до\~досягнення повноліття,\~суд \~приходить до\~висновку про\~часткове \~задоволення позову\~ та\~стягнення із\~відповідача [PERSON]\~на користь\~позивача [PERSON]\~аліментів \~на утримання\~їхньої неповнолітньої\~ дочки\~[PERSON],\~[INFO],\~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~1100\~гривень щомісячно.\~Стягнення аліментів\~в даному\~розмірі суд,\~вважає,\~розумним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Також, суд враховує, що вказаний розмір аліментів перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого в ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", тобто мінімальний розмір аліментів. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів в збільшеному розмірі з дня подачі позову до суду задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно доп. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі вказаного позову до суду. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, а також мінімальний розмір судового збору, який становить не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб , який має бути сплачений фізичною особою при поданні до суду позовної заяви майнового характеру та відповідно положень п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 4 Закону "Про судовий збір" на день звернення до суду із вказаним позовом до суду складав 704 гривні 80 копійок, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачау дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок. При вирішенні питання про розподіл судових витрат пов'язаних з наднням правничої допомоги, суд виходить з насутпного. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно положень ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. А тому враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 400 гривень за надання правничої допомоги, згідно квитанції № 16 від 05 вересня 2018 року (а.с.7).

Outcome: partial