Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про повернення грошових коштів сплачених за товар. Позовні вимоги мотивовано тим, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває зведене виконавче провадження № 57296229 від 25.09.2018 року про стягнення коштів з ТОВ "Барський Птахокомбінат". У зв`язку із невиконанням вимог виконавчих документів, державним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні було вжито заходів, щодо їх примусового виконання, зокрема 24.07.2019 року, було проведено опис та накладено арешт на виявлене у боржника рухомого майна - транспортні засоби. В подальшому, організатору торгів ДП "Сетам" Міністерства юстиції України на реалізацію передано арештоване рухоме майно боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський Птахокомбінат": - транспортний засіб ГАЗ 33021 ЗНГ, 2002 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] ; - транспортний засіб ГАЗ 33021 ЗНГ, 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] . Позивач зазначає, що 18.11.2020 року, між позивачем та відповідачем було укладено дві однакових за змістом угоди купівлі-продажу товару за допомогою технічних засобів інтернет - аукціону ДП "Сетам", яке знаходиться за адресою: [INFO] в мережі Інтернет, власником та надавачем послуг якого є Державне підприємство «СЕТАМ». Відповідно до протоколу № 446074 проведення електронних торгів, відповідач - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, передав на реалізацію організатору електронних торгів Державному підприємству "Сетам" арештоване рухоме майно: транспортний засіб - ГАЗ 33021 ЗНГ, 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] . Вказаному лоту був присвоєний реєстраційний номер [NUMBER] . 18.11.2019 року о 18 год. 11 хв. торги за вказаним лотом було завершено. Переможцем електронних торгів з найвищою ставкою у 22 777 грн. виявився учасник №23- [PERSON] . Відповідно до протоколу №446083 проведення електронних торгів, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, передав на реалізацію організатору електронних торгів Державному підприємству "Сетам" арештоване рухоме майно: транспортній засіб ГАЗ 33021 ЗНГ, 2002 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] . Вказаному лоту був присвоєний реєстраційний номер [NUMBER] . 18.11.2019 року о 18 год. 20 хв. торги за вказаним лотом було завершено та переможцем електронних торгів з найвищою ставкою у 20 777 грн. виявився учасник № 11 - позивач [PERSON] . Як зазначено у протоколах проведення електронних торгів № 446083, 446074 організатором торгів ДП "Сетам" було вказано відповідні реквізити для перерахування коштів для оплати товару продавця та сплати розміру додаткової винагороди, яку необхідно перерахувати на рахунок організатора торгів. 20.11.2019 року, на виконання умов угоди позивачем на рахунок відповідача за лот під реєстраційним № 384686 здійснено попередню оплату суми вказаної в протоколі про проведення електронних торгів № 446074 у розмірі 21638,15 грн., шляхом перерахування грошових коштів на вказаний рахунок. Крім того, 20.11.2019 року, на виконання умов угоди позивачем на рахунок відповідача за лот під реєстраційним № 384666 здійснено попередню оплату суми вказану в протоколі про проведення електронних торгів № 446083 у розмірі 19738,15 грн., шляхом перерахування грошових коштів на вказаний рахунок. Позивач виконав своє зобов`язання в повній мірі, оплативши вартість товару (з урахуванням гарантійного внеску та розміру додаткової винагороди). 28.11.2019 року, на виконання умов укладених угод від 18.11.2019 року, щодо отримання виграних на аукціоні арештованих транспортних засобів, за участю представника Організатора ДП "Сетам" та відповідача (уповноваженої особи на ведення зведеного виконавчого провадження № 57296229 від 25.09.2018 року, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, здійснено виїзд за місцезнаходженням майна в [ADDRESS] . В ході прийому - передачі виграних транспортних засобів на аукціоні, в присутності організатора торгів та відповідача виявлені наступні обставини: рухоме майно- транспортній засіб ГАЗ 33021 ЗНГ, 2002 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] , реєстраційний номер лоту [NUMBER] - відсутній за місцем знаходження; рухоме майно - транспортній засіб ГАЗ 33021 ЗНГ, 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] , реєстраційний номер лоту [NUMBER] - був розукомплектований та його стан не відповідав опису розміщеному на аукціоні. У зв`язку із виявленням відсутності одного з виграних транспортних засобів та розукомплектуванням другого з виграних на аукціоні транспортного засобу, позивач відмовився від підписів під протоколами про проведення електронних торгів №446083 і №446074 та актів прийому-передачі майна. Позивач вважає що, відповідач своїми діями, порушив умови укладених угод від 18.11.2019 року о 18.11 год. та 18.11.2019 року о 18.20 год., зобов`язання за ними та порядок виконання яких регламентуються п.5 розділом II Наказу міністерства Юстиції України затвердженого від 29.09.2016 року № 2831/5 " Про порядок реалізації арештованого майна", а саме: не призначив Організатора зберігачем рухомого майна; не передав рухоме майно, на зберігання Організатору не пізніше дня направлення відділом державної виконавчої служби, приватним виконавцем заявки на реалізацію цього майна; не здійснив з моменту отримання попередньої оплати покупця на протязі 7 денного строку, обумовленого сторонами передачу товарів покупцеві, чим порушив умови угоди між ними. 28.12.2019 року позивачем на адресу Департаменту державної виконавчої служби МЮ України, направлений лист з вимогою повернення грошових коштів сплачених на рахунок ВПВР ГТУЮ у Вінницькій області отриманих від реалізації транспортних засобів. Листом № М-72/2.3/11.1-21 від 07.02.2020 року, позивачу повідомлено, що відповідно до розділу XV "Порядку реалізації арештованого майна" затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 спори, пов`язані з реалізацією вимог цього Порядку, вирішуються в судовому поряду. Зазначено, що у відділі відсутні правові підстави для повернення коштів, отриманих від реалізації транспортних засобів, що й стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіроворгад від 18.09.2020 року справу направлено за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. 16.12.2020 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків. 04.01.2020 року позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 11.01.2021 року по справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 27.01.2021 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 681,60 грн. 01.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою суду від 09.02.2021 року по даній справі закрито підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві на позовну заяву. Крім того вважає, що Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) є не належним відповідачем по справі, оскільки відповідальним зберігачем описаного і арештованого майна боржника було призначено директора ТОВ «Барський птахокомбінат» [PERSON] , якого було попереджено про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну описаного майна, про що останній особисто розписався у постанові про опис та арешт майна боржника. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває зведене виконавче провадження № 57296229 від 25.09.2018 року про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Барський птахокомбінат». 24.07.2019 року, за адресою: с.Заможне, по вул. Кармелюка 65, Барського району Вінницької області, відповідачем проведено опис та арешт виявленого за боржником рухомого майна, в тому числі транспортного засобу ГАЗ 33021 ЗНГ, д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу ГАЗ 33021 ЗНГ, д.н.з. [NUMBER] , про що складено відповідну постанову. На адресу ВФ ДП «Сетам» направлено лист від 24.07.2019 року щодо прийняття арештованих транспортних засобів на зберігання організатором електронних торгів. Листом ВФ ДП «Сетам» від 22.08.2019 року № 680/21/602/19 повідомлено відповідача, що останні не заперечують прийняти на відповідальне зберігання автотранспорт, але здійснити транспортування зазначеного майна з об`єктивних причин не мають можливості. Відповідальним зберігачем зазначеного вище описаного й арештованого майна боржника, призначено директора ТОВ «Барський птахокомбінат» [PERSON] , якого попереджено про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну описаного майна, про що останній особисто розписався у постанові про опис та арешт майна боржника. Протоколом №446074 від 18.11.2019 року проведення електронних торгів відповідач - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, передав на реалізацію організатору електронних торгів Державному підприємству "Сетам" арештоване рухоме майно: транспортний засіб ГАЗ 33021 ЗНГ, 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] . Вказаному лоту був присвоєний реєстраційний номер [NUMBER] . Торги за вказаним лотом було завершено. Переможцем електронних торгів з найвищою ставкою у 22 777 грн. виявився учасник №23 - позивач [PERSON] . Відповідно до протоколу №446083 від 18.11.2020 року проведення електронних торгів відповідач - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, передав на реалізацію організатору електронних торгів Державному підприємству "Сетам" арештоване рухоме майно: транспортний засіб ГАЗ 33021 ЗНГ, 2002 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] . Вказаному лоту був присвоєний реєстраційний номер [NUMBER] . Торги за вказаним лотом було завершено. Переможцем електронних торгів з найвищою ставкою у 20 777 грн. виявився учасник № 11 - позивач [PERSON] . Згідно постанови про зняття арешту з майна від 26.11.2019 року, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Мельник Т.П. знято арешт з транспортного засобу ГАЗ 33021 ЗНГ, 2002 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] , відповідно до протоколу №446074 проведення електронних торгів від 18.11.2019 року та транспортний засіб ГАЗ 33021 ЗНГ, 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] , відповідно до протоколу №446083 проведення електронних торгів від 18.11.2019 року. При виїзді державного виконавця 28.11.2019 року за місцем зберігання майна в с. Заможне, Барського району Вінницької області було встановлено відсутність трьох описаних та арештованих транспортних засобів, в тому числі одного реалізованого - марки ГАЗ 33021 ЗНГ, д.н.з. [NUMBER] , про що складено акт державного виконавця. 29.11.2019 року на адресу відповідального зберігача [PERSON] , направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано відповідального зберігача в строк до 04.12.2019 року письмово повідомити місцезнаходження арештованих транспортних засобів, та попереджено про кримінальну відповідальність. По даних фактах до Барського відділення поліції Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області направлено повідомлення про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення. Відповідно до листа Барського відділення поліції Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області від 23.01.2020 року № 1013/214/01-2019, в діях [PERSON] вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, інформація про що введена до ЄРДР для подальшого проведення досудового розслідування. Листом від 28.12.2019 року позивач звертався до відповідача із вимогою повернення грошових коштів сплачених на рахунок ВПВР ГТУЮ у Вінницькій області отриманих від реалізації транспортних засобів. Листом відповідача від 07.02.2020 року за №М-72/2.3, позивачу повідомлено, що розділом XV "Порядку реалізації арештованого майна" затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 спори, пов`язані з реалізацією вимог цього Порядку, вирішуються в судовому поряду. Також зазначено, що у відділі відсутні правові підстави для повернення коштів, отриманих від реалізації транспортних засобів. Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і даним Законом. Згідно ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 58 Закону майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 Закону реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Згідно із п. 1 Розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року (далі - Порядок № 2831/5) організатор електронних торгів - це суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора, передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Порядку № 2831/5 організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Крім цього, відповідно до вимог П.5 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2831/5, Відділом на адресу ВФ ДП «СЕТАМ» направлено лист від 24.07.2019 року, яким просили вирішити питання щодо прийняття на зберігання вищевказаних транспортних засобів. Проте, листом від 22.08.2019 за №680/21/602/19 ВФ ДП «СЕТАМ» повідомила, що здійснити транспортування зазначеного майна з об`єктивних причин не мають можливості. Разом з цим, відповідно до п.3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна Начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Згідно абз. 14 п. 5 Розділу ІІ Порядку № 2831/5 зберігач майна зобов`язаний забезпечити належні умови зберігання майна відповідно до властивостей такого майна, торговельно-технологічних, санітарно-гігієнічних і протипожежних норм, його демонстрацію та передачу переможцю електронних торгів (торгів за фіксованою ціною). Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна Начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Пунктами 3, 4 Розділу ІІІ Порядку № 2831/5 передбачено, що Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Організатор організовує електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком. Згідно п. 1 Розділу V Порядку № 2831/5 електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години. Відповідно до п. 1 Розділу VIII Порядку № 2831/5 після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. Згідно п. 1 Розділу X Порядку № 2831/5 на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно. Відповідно до п. 14, 18 Розділу VI Порядку № 2831/5 не пізніше наступного робочого дня після дня надходження на рахунок відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) коштів від реалізації лота на підставі протоколу про проведення торгів, який надійшов на електронну адресу, виконавець складає акт про проведені торги за фіксованою ціною. Акт про проведені торги за фіксованою ціною є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Також суд звертає увагу, що опис та арешт майна з передачею майна на зберігання є виконавчою дією, що вчиняється на етапі, що передує електронним торгам та жодним чином не пов`язана з ними. Таким чином твердження позивача, що відповідач своїми діями порушив умови укладених угод від 18.11.2019, щодо не призначення Організатора зберігачем рухомого майна та не передачі рухомого майна на зберігання Організатору не пізніше дня направлення відділом державної виконавчої служби, приватним виконавцем заявки на реалізацію цього майна, не відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та поданих учасниками справи доказів, відділ ДВС та організатор торгів ДП «СЕТАМ», здійснюючи реалізацію арештованого майна, діяли чітко у спосіб та порядку, передбаченому чинним законодавством України, а позивачем, в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не доведено порушення відповідачами вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку № 2831/5. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних (електронних) торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних (електронних) торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних (електронних торгів), складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних (електронних) торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином (Постанова Верховного Суду України від 22.02.2017 року № №734/580/15-ц). В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач своїми діями порушив умови укладених угод від 18.11.2019, щодо нездійснення з моменту отримання попередньої оплати покупця на протязі 7 денного строку, обумовлений сторонами, передачу товарів покупцеві, чим порушив умови угоди між ними. Відповідно до ч.1 ст.650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною четвертою ст. 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу наведених правових норм вбачається, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Статтею 651 ЦК України визначено підстави для зміни або розірвання договору. Згідно положень зазначеної статті ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Закон як підставу розірвання договору на вимогу однієї сторони передбачає не лише сам по собі факт порушення умов договору другою стороною, а й обов`язкову наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Також критерієм істотного порушення закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору (Постанова Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6-75цс13). Позивачем не доведено та не надано належних доказів на підтвердження істотного порушення умов договору другою стороною (ДВС, ДП «СЕТАМ»), а тому відсутні підстави, передбачені ч. 2 ст. 651 ЦК України, для розірвання договору купівлі-продажу майна, укладеного за результатами проведених електронних торгів. Так, пунктами 8-10 розділу X Порядку реалізації арештованого майна визначено, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна, акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Переможець електронних торгів зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта. Слід зазначити, що законодавством не передбачено обов`язку органу державної виконавчої служби, щодо здійснення передачі майна Переможцю електронних торгів. На підставі акту про проведені електронні торги покупець набуває всіх законних прав на придбане ним майно, що в свою чергу не обмежує останнього у їх захисті, зокрема звернутися до суду з позовом до зберігача майна про витребування майна із чужого незаконного володіння, адже саме він, відповідно до п. п. 9-10 Порядку реалізації арештованого майна, зобов`язаний передати переможцю майно. Також договори купівлі-продажу з [PERSON] , відповідно стороною якого (продавцем) був Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не укладався, адже законодавством передбачені спеціальні норми, які закріплюють механізм примусової реалізації арештованого майна боржника (тобто поза волею самого боржника), на виконання вимог виконавчого документа, а також процесуальна форма процедури, проведення електронних торгів. Не отримання майна позивачем, не вважається порушенням, відповідно до ст. 651 ЦПК України адже відповідачем не завдавалося шкоди позивачу. Крім цього, відповідач не являється власником коштів, які були перераховані позивачем на депозитний рахунок відповідачу, як переможцем електронних торгів, оскільки зазначені кошти згідно ст.45-47 Закону України «Про виконавче провадження» були перераховані за їх цільовим призначенням, в тому числі на погашення на користь стягувачів за вимогами виконавчих документів. Крім того, щодо обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. [PERSON] , звертаючись до суду із позовом до іншої сторони договору купівлі-продажу майна про повернення грошових коштів сплачених за товар, у зв`язку з істотним порушенням договору іншою стороною договору (продавець не передав покупцю товар), обрав неналежний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки інша сторона договору (ДВС та ДП «Сетам») згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України істотних порушень договору не допустила. Суд зазначає, що позивач вказав неналежного відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), проте суд не вправі самостійно замінювати первісного відповідача належним відповідачем згідно ч.2 ст.51 ЦПК України. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Оскільки придбане [PERSON] на електронних торгах майно перебуває у зберігача такого майна - посадової особи ТОВ «Барський Птахокомбінат» Герасімова С.Г., то позивач не позбавлений можливості звернутись до суду із позовом до останнього із позовом про повернення спірного майна у зв`язку із збереженням без достатньої правової підстави згідно положень статті 1212 ЦК України. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`являти позов до належного відповідача. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами. Понесені позивачем судові витрати відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України підлягають залишенню за ним.

Outcome: dismissed