Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" /надалі - ПАТ "Укрсоцбанк"/ звернулось в суд з вищевказаним позовом та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Кредитним договором №131/06-АВ/022 від 21.06.2006 р. у розмірі 200754,16 грн. на користь ПАТ "Укрсоцбанк" та стягнути солідарно витрати, понесені ПАТ "Укрсоцбанк" у зв'язку зі зверненням до суду, а саме: судовий збір у розмірі 2007,55 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 21.06.2006 року ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідач [PERSON] уклали Кредитний договір №131/06-АВ/022, відповідно до умов якого Позивач надав кредит у сумі 17227,00 доларів США. Виконання зобов'язань за даним Договором забезпечене порукою і 21.06.2006 між Позивачем та відповідачем [PERSON] укладено Договір поруки №131/06 - АП/022, відповідно до умов якого остання поручається перед Позивачем за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за Договором. Відповідач [PERSON], не повертаючи кредит (чергову частину) та не сплачуючи проценти за Договором, порушив обов'язок позичальника повернути кредит та сплатити проценти і станом на 22.05.2014 року загальна сума його заборгованості перед Позивачем становить 200754,16 грн. Станом на дату подачі позову заборгованість не погашена. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Одночасно з позовною заявою надав заяву про проведення судового розгляду справи без участі представника позивача, в якій вказав, що просить розглядати справу без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись своєчасно. Надали - кожен окремо - нотаріально посвідчені довіреності, якими уповноважили [PERSON] бути їх представником і вести цивільні та інші справи у всіх судових установах (а.с.65,66). Також надали письмові заперечення (а.с.67,69-70), в яких просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] просить застосувати строк позовної давності, оскільки про порушення свого права позивач дізнався 21.06.2009 року, тому строк позовної давності закінчився 20.06.2012 року, а позовна заява подана позивачем до суду 24.06.2014 року. Відповідач [PERSON] просить врахувати, що договір поруки, укладений з нею, припинив свою дію, оскільки Банк протягом 6 місяців після настання строку виконання основного зобов'язання, передбаченого кредитним договором - 20.06.2012 року, жодних вимог до неї не пред'являв, тому вимоги позивача до неї вважає безпідставними. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів, за участю представника відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Просив відмовити у задоволенні позову, застосувавши строк позовної давності. В своїх поясненнях посилається на те, що відповідно до п.4.4 кредитного договору у разі виконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8 Договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Так, останній платіж відповідачем [PERSON] був здійснений 28.04.2009 року, тому 28.06.2009 року настав строк виконання зобов'язань в повному обсязі. Таким чином, перебіг позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України тривалістю в 3 роки, розпочався з 28.06.2009 року і закінчився 29.06.2012 року. Позивач, в свою чергу, звернувся до суду лише 09.07.2014 року, що підтверджується штампом суду, тобто більш ніж через два роки після спливу строків позовної давності. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 21.06.2006 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №131/06-АВ/022, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17227,00 доларів США зі сплатою 13 відсотків річних та визначеним порядком погашення суми основної заборгованості з кінцевим терміном повернення заборгованості до 20.06.2012 року, для оплати придбаного автомобіля KIA CERATO. Позичальник зобов'язався зокрема своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями і сплатити винагороду за використання Кредиту в порядку, визначеному Договором (п.п.3.3.7, 3.3.8 Кредитного Договору). Згідно п.2.4.1 Договору сплата відсотків здійснюється у валюті Кредиту не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також в день дострокового повернення кредиту. Згідно п.1.1 зазначеного договору виконання договору повинно здійснюватися щомісячними платежами. Договір підписаний сторонами та завірений печаткою банку (а.с.8-11). 09.07.2009 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору Кредиту на купівлю автотранспортних засобів №131/06-АВ/022 від 21 червня 2006 року, відповідно до якої до Договору кредиту, за згодою сторін, були внесені зміни щодо відстрочки сплати основного боргу. Кінцевий термін сплати основного боргу - 20.06.2012 року (а.с10-11). Згідно умов додаткової угоди відповідачу додатково був наданий Кредит на поточні потреби в розмірі 120,54 доларів США. Свої зобов'язання по кредитному договору та додатковій угоді відповідач [PERSON] належним чином не виконав. Згідно розрахунку вимог банку у зв'язку з неповерненням відповідачем [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №131/06-АВ/022 від 21.06.2006 року за ним, станом на 22.05.2014 року, рахується заборгованість в загальному розмірі 17124,50 доларів США, що по курсу НБУ на 22.05.2014 року (1 долар США - 11,7232 гривні) складає 200754,16 грн., з яких: 108106,05 грн. (9221,54 доларів США) - сума заборгованості за кредитом, 68716,08 грн. (5861,54 доларів США) - заборгованість за відсотками, 15266,98 грн. (1302,29 доларів США) - розмір пені за період 21.05.2013 року по 15.04.2014 року за несвоєчасне повернення кредиту, 8665,05 грн. (739,14 доларів США) - розмір пені за період з 21.05.2013 року по 30.04.2014 року за несвоєчасне повернення відсотків (а.с.5-7). Так, останні платежі відповідачем [PERSON] були здійснені: - 18.08.2008 року - повернення грошових коштів за кредитом (строкова заборгованість); - 28.04.2009 року - повернення грошових коштів за кредитом (прострочена заборгованість); - 14.10.2009 року - сплата нарахованих відсотків. Тобто зобов'язання з погашення кредиту [PERSON] перестав виконувати з 29.04.2009 року, а з 15.10.2009 року - зобов"язанн6я зі сплати процентів за користування кредитом (а.с.5-7). 25.07.2011 року відповідачам був направлений лист-вимога про стягнення заборгованості в сумі 11680,62 доларів США та 4900,29 грн. - щодо добровільної сплати заборгованості в строк до 23 серпня 2011 року. Проте, в добровільному порядку заборгованість відповідачами сплачена не була (а.с.15). 05.03.2015 року представником відповідача [PERSON] -[PERSON] подана в судовому засіданні заява про застосування строків позовної давності (а.с.84) Вказаним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з неналежного виконання зобов'язання боржником та обов'язку повернення грошових коштів по кредитному договору, а також правовідносини, які регулюються ст.559 ЦК України про припинення поруки. Відповідно до ч.3 ст.254 ЦК України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Судом встановлено, що поряд із встановленням строку дії кредитного договору та додаткової угоди сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору отримані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Приписами ст.599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.550 ЦК України, кредитор має право на неустойку в зв'язку з неналежним виконанням боржником взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконав свої зобов'язання по кредитному договору та додатковій угоді перед ПАТ "Укрсоцбанк", у зв'язку з чим виникла заборгованість. Для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту 21.06.2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №131/06 - АП/022, відповідно до умов якого остання поручається перед Позивачем у повному обсязі відповідати за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за Договором кредиту №131/06-АВ/022 від 21.06.2006 року щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, передбачених вказаним договором (а.с.12). Порукою було забезпечене зобов'язання щодо повернення кредиту частинами щомісячно із останнім платежем, який встановлено до 20 червня 2012 року. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до умов Договору поруки відповідачі відповідають перед Позивачем за порушення обов'язків за Договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає, перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно до ч. 4. ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Так, Договором поруки №131/06 - АП/022 від 21.06.2006 року строк дії договору не передбачено. Після настання кінцевого строку виконання основного зобов'язання, передбаченого кредитним договором - 20.06.2012 року та додаткової угоди №1 від 21.06.2006 року, Банк, як кредитор, протягом 6 місяців жодних вимог до [PERSON] як поручителя не пред'являв, тому, укладений з [PERSON] та Позивачем Договір поруки № 131/06-АП/022 від 21.06.2006 року, припинив свою дію. Позивач звернувся до суду з позовом 04.07.2014 року, тобто більше ніж через 2 роки після настання строку виконання основного зобов'язання передбаченого кредитним договором. Тому заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню частково лише з відповідача [PERSON]. В стягненні солідарно з [PERSON] заборгованості слід відмовити, в зв'язку з припиненням поруки. Разом з тим, суд прийшов до висновку, що заява представника відповідача щодо застосування строку позовної давності також підлягає частковому задоволенню. Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позовна давність за кредитними зобов'язаннями, які виконуються сплатою окремих платежів, рахується окремо відносно кожного платежу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Так, позовна заява подана позивачем до суду 04.07.2014 року, що підтверджується датою, зазначеною на поштовому конверті (а.с.17). Суд вважає, що строк, у межах якого підлягають вирішенню вимоги позивача щодо стягнення заборгованості починається з 04.07.2011 року (три роки до часу звернення позивача до суду з даним позовом) по 21.05.2014 року включно (час, на який визначена заборгованість відповідача). Тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість, нарахована за період з 04.07.2011 року по 20.06.2012 року включно, а саме: прострочена заборгованість по кредиту за період з 04.07.2011 року по 21.05.2014 року включно в розмірі 2783,49 доларів США, заборгованість по відсоткам за період з 04.07.2011 року по 21.05.2014 року включно- 3308,49 доларів США, а всього - 6091,98 доларів США, що по курсу НБУ, станом на 22.05.2014 року (1 долар США - 11,7232 гривні) складає 71417,50 грн. В зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено представником [PERSON], в стягненні з відповідача [PERSON] іншої частини заборгованості за кредитним договором №131/06-АВ/022 від 21.06.2006 року у розмірі 129336,66 грн. необхідно відмовити. Також необхідно відмовити у солідарному стягненні всієї суми заборгованості за кредитом - Публічному акціонерному товариству "УКРСОЦБАНК", оскільки солідарне стягнення заборгованості по кредиту за вищезазначених обставин є неможливим. Тому вимога позивача щодо стягнення солідарно з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №131/06-АВ/022 від 21.06.2006 року у розмірі 200754,16 грн. також не підлягає задоволенню. Також підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 714 грн. 18 коп., пропорційно до частини задоволених вимог. Тому в стягненні з [PERSON] іншої суми судового збору в розмірі 1293 гривень 37 коп. та у солідарному стягненні на користь позивача витрат по сплаті судового збору, як і в стягненні солідарно з [PERSON] на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 2007 грн. 55 коп. - слід відмовити. На підставі ст.ст. 254, 257, 258, 264, 267, 514, 525, 526, 530, 549, 550, 551, 559, 610, 611, 625, 626, 629, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: partial