Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої суми субсидії. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до поданої заяви, відповідачу була призначена житлова субсидія на період з 01.09.2015 року по 30.08.2016 року. Перевіркою, що проведена державним соціальним інспектором виявлено, що [PERSON] надана недостовірна інформація щодо місця їхнього проживання, а саме встановлено, що сім"я проживає у літній кухні а не житловому приміщенні. Дані обставини зафіксовані у акті обстеження матеріально-побутових умов сім"ї від 31.03.2016 року. Просить стягнути з відповідача на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради надміру виплачену суму житлової субсидії в розмірі 8792,59 грн. за період з 01.09.2015 року по 31.08.2016 року. Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради Липко Д.В. в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що не подавав до управління недостовірну інформацію, не приховував факту проживання їх у літній кухні, управлінню було відомо про місце їх проживання, оскільки у жовтні 2015 року після звернення їх за наданням допомоги як малозабезпеченій сім"ї працівниками управління проводилось обстеження матеріально-побутових умов сім"ї і відповідним актом зафіксовано факт проживання їх у літній кухні, яка добудована і відремонтована. Окрім того зазначив, що обстеження житлових умов, на яке посилається управління як на підставу своїх вимог, проводилось 31.03.2016 року, проте виплата субсидії після виявлення проживання їх у літній кухні не припинена, надавалась весь період на який була призначена, тобто до серпня 2016 року. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши представника позивача Липка Д.В., відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до його заяви від 11 вересня 2015 року була призначена житлова субсидія на період з 01.09.2015 року по 31.08.2016 року за адресою [ADDRESS]. Перевіркою, проведеною працівниками управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради встановлено, що сім"я проживає у літній кухні, що зафіксовано актом обстеження житлових умов від 31.03.2016 року. Окрім того зазначено, що в домоволодінні є два газові лічильники, один із них встановлений ззовні літньої кухні, інший ззовні незавершеного будівництвом будинку, показники якого не мінялись із 2014 року. Тобто газопостачання фактично здійснюється у літню кухню. Відповідно до абз.1 п.2 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, (в редакції на момент подання заяви про призначення субсидії відповідачем), право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного та громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово- будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм власності - на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127, передбачено розподіл житлових будинків на багатоквартирні житлові будинки та одноквартирні (садибні) будинки. Згідно п.2.2. Інструкції одноквартирний (садибний) житловий будинок складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень. Характерними допоміжними приміщеннями будинків є: передпокій, кухня, коридор, веранда, вбиральня, комора, приміщення для автономної системи опалення, пральня тощо. На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються господарські будівлі (сараї (хліви), літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями. огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо). Так, літні кухні не відносяться до нежитлових приміщень, а є частиною садиби (садибного будинку), що забезпечує нормальне проживання в ньому людини. Додаток Б "Терміни та визначення понять" ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення" визначає житлове приміщення як опалюване приміщення, розташоване у наземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно- гігієнічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізованого випромінювання. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї від 08.10.2015 року, що складений державним соціальним інспектором Управління праці та соціального захисту населення Ю.Андрієнко встановлено, що сім"я проживає в тимчасовому помешканні (літня кухня), яке добудували і зробили всередині ремонт в 2009 році: перетерта стеля і стіни, вложена керамічна плитка, встановлені металопластикові вікна, двері МДФ. В п.1 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, законодавець розрізняє право на отримання субсидій громадян які проживають у окремих житлових приміщеннях (квартирах, кімнатах в гуртожитках тощо) та будинках саме садибного типу, частиною яких є і літні кухні. Тому субсидія є адресною допомогою на житлово-комунальні послуги усієї квартири, в тому числі і її приміщень (коридорів, кухонь, вбиралень), та садибних будинків із допоміжними будівлями, в тому числі літніми кухнями. Субсидія - це (безготівкові) кошти, які надаються громадянам з державного бюджету на оплату житлово-комунальних послуг, тобто допомога держави у здійсненні виплат за надані комунальні послуги особам, які того потребують. Як вбачається із довідки про склад сім"ї [PERSON] від 25.01.2018 року № 68003, виданої управлінням забезпечення надання адміністративних послуг регіональним центром надання адміністративних послуг вона складається із заявника [PERSON], дружини [PERSON], синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Тобто сім"я позивача є багатодітною. Відповідно до п.20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 зі змінами та доповненнями: Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В ст. 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності, для настання якої необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) шкода; 2) протиправна поведінка, особи, яка спричинила шкоду; 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою; 4) вина. У Пленумі ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», зазначено, що шкода заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Із дослідженої в судовому засіданні заяви [PERSON] про призначення субсидії вбачається, що ним були вказані достовірні відомості стосовно адреси проживання, обов"язку вказувати додаткові дані про приміщення, в якому фактично проживають особи, що претендують на отримання субсидії законодавство не містить. Представник позивача у судовому засіданні не довів суду, що відповідач свідомо з умислом на приховування інформації про своє фактичне місце проживання не зазначив цих відомостей у заяві. Про відсутність умислу на приховування відомостей про фактичне місце проживання сім"ї свідчить і той факт, що дружина відповідача [PERSON] у вересні 2015 року звернулась до Управління праці та соціального захисту населення ВК РМР за призначенням допомоги по малозабезпеченості, достовірно знаючи про обов"язкове обстеження в цьому разі матеріально-побутових умов сім"ї та зазначила у своїй заяві про проживання сім"ї у літній кухні. Відповідно до ч. 1 - 3 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідач не допустив будь-якої недобросовісної поведінки, не подавав до управління недостовірних відомостей, є особою, яка дійсно потребувала допомоги держави на оплату житлово-комунальних послуг, а позивач не довів належними та допустимими доказами протилежного, а отже позовні вимоги до задоволення не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed