Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

30 листопада 2016 року заявник [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту смерті. Заявник просить встановити факт смерті свого батька [PERSON] січня [INFO], уродженця смт. Туркмен-Кола, Туркмен- Колинського району Марийської області, місце проживання якого було зареєстровано на день смерті: [ADDRESS] який помер [INFO] року у м. Донецьк. Причиною смерті стала ракова інтоксикація, рак легенів IV ступеню. Документом, що підтверджують факт смерті [PERSON], є лікарське свідоцтво про смерть № 178 від 26 вересня 2016 року, видане КП "ЦПМСД № 9" м. Донецька. Заявник звернулась до органів державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть. Листом № 6438/02-121 від 24 листопада 2016 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, мотивуючи свою відмову тим, що для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Разом з тим, отримані офіційні документи на підтвердження факту смерті [PERSON] є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі. Ані довідка про причину смерті, ані свідоцтво про смерть, які видані незаконним органом, не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створюють жодних юридичних наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, також у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Посилаючись на зазначені обставини, заявник заявив вимогу про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], уродженця смт. Туркмен-Кола, Туркмен- Колинського району Марийської області, місце проживання якого було зареєстровано на день смерті: [ADDRESS] який помер [INFO] року у м. Донецьк. Причиною смерті стала ракова інтоксикація, рак легенів IV ступеню. Заявник в судовому засіданні підтримала в повному обсязі вищевказану заяву та просила її задовольнити, мотивуючи тим, що свідоцтво про смерть свого батька [PERSON], необхідне для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві свого представника до суду не направив, надіславши заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заінтересованої особи, яка належним чином повідомлена про розгляд справи. Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Як встановлено судом, документом, що підтверджують факт смерті [PERSON] є лікарське свідоцтво про смерть № 178 від 26 вересня 2016 року, видане КП "ЦПМСД № 9" м. Донецька , яке є підконтрольним незаконно-створеній Донецькій народній Республіки. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 178 від 26 вересня 2016 року, [PERSON], помер [INFO] року, причиною смерті, якого стала ракова інтоксикація, рак легенів IV ступеню. Із копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 09 квітня 1982 року, судом встановлено, що заявник [PERSON] дійсно є дочкою померлого [PERSON]. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення анти терористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. Разом з тим, з квітня 2014 р. м. Донецьк контролюється самопроголошеною "ДНР" та розглядається нею як її столиця. З викладених обставин лікарського свідоцтва про смерть № 178 від 26 вересня 2016 року видане КП "ЦПМСД № 9" м. Донецька є нікчемним, оскільки реєстрація смерті [PERSON] проведена без використання державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON] січня [INFO], уродженця смт. Туркмен-Кола, Туркмен- Колинського району Марийської області, місце проживання якого було зареєстровано на день смерті: [ADDRESS] який помер [INFO] року у м. Донецьк. Причиною смерті стала ракова інтоксикація, рак легенів IV ступеню, а заяву такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved