Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

16 грудня 2019 року позивач орган опіки та піклування - виконавчий комітет Костянтинівської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та передання малолітньої дитини позивачу, стягнення аліментів на її утримання, зазначивши, що відповідачка [PERSON] є матір*ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини внесені у свідоцтво про народження згідно ч. 1 ст. 135 СК України. У серпні 2018 року відповідачка з дитиною прибула для проживання до м. Костянтинівки Донецької області. У зв*язку із наявною інформацією про відсутність у матері бажання створити для дитини необхідні умови проживання, та навичок соціального утримання дитини, сім*я відповідачки з 01 вересня 2018 року була взята під соціальний супровід Костянтинівського міського центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді з метою формування навичок відповідального батьківства, сприяння у вирішенні соціально-побутових питань, тощо. Для проживання матері з дитиною була надана кімната у гуртожитку КП "СЕЗ" Костянтинівської міської ради за адресою: [ADDRESS] , де були створені необхідні умови для проживання та виховання дитини. Також, відповідачка [PERSON] була влаштована для подальшого навчання до Костянтинівського професійного будівельного ліцею (№39), де щомісячно отримувала соціальну стипендію та компенсацію замість харчування у загальному розмірі близько 3400 грн. Для придбання одягу відповідачці надавалася матеріальна допомога у сумі 4135 грн., Також, остання отримувала державну допомогу при народжені дитини у розмірі 860 грн. щомісячно. З матір*ю проводилися бесіди щодо необхідності ведення здорового способу життя, здобуття нею професійної освіти, влаштування дитини до дитячого дошкільного закладу тощо. Проте, не зважаючи на вжиті профілактичні заходи, відповідачка [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, постійно змінює місце проживання, зловживає алкоголем, спілкується з особами, які вживають наркотичні засоби. Отримані в навчальному закладі кошти вона витрачає на власні потреби. Відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини, зокрема, не доглядає за дитиною, належних умов для її проживання та виховання не створила, до дитячого навчального закладу не оформила, не слідкує за станом її здоров`я, не звертається вчасно за медичною допомогою. На поведінку матері надходили скарги громадян, навчального закладу, звернення закладів охорони здоров`я. При перевірці повідомлення КУ "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Костянтинівської міської ради про неналежне виконання матір*ю обов*язків щодо медичного обслуговування дитини 16 жовтня 2019 року було встановлено, що дитина [PERSON] , 2018 р.н., знаходиться одна, без догляду інших осіб у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Дитина була виявлена брудною, недоглянутою, голодною, в квартирі був бруд, антисанітарія, для проживання дитини не були створені належні умови. Малолітня дитина була госпіталізована до педіатричного відділення медичного закладу. З пояснень відповідачки у подальшому було встановлено, що починаючи з 01 жовтня 2019 року до вилучення дитини кожного дня з 12 години дня до 02 години ночі вона знаходилася у нічному кафе "Аль-Капоне" у м. Костянтинівці, залишаючи протягом зазначеного часу доби малолітню доньку вдома саму, тобто у діях відповідачки вбачається фізичне насильство відносно малолітньої дитини, залишення дитини у небезпеці. Зі слів сусідів за місцем проживання [PERSON] остання разом із сторонніми особами часто пиячили, «горланили» у нічний час, відповідач вела асоціальну поведінку, дитиною не опікувалася, не забезпечувала необхідні умови для її життя та виховання. За час перебування дитини у педіатричному відділенні мати жодного разу її не відвідала, станом здоров*я не цікавилася, у зв*язку з чим 06 листопада 2019 року складено акт закладу охорони здоров*я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров*я. Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 20 листопада 2019 року № 928 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідач [PERSON] за скоєння адміністративних правопорушень відносно доньки притягалася до адміністративної відповідальності [INFO] - за ч. 1 ст. 184 КУпАП; - 19 жовтня 2019 року - за ч. 2 ст. 184 КУпАП; - 31 жовтня 2019 року - за ст. 173-2 КУпАП. Таким чином, мати [PERSON] не забезпечує дочку продуктами харчування, одягом та взуттям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує її виховання та навчання, належний медичний догляд, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, також, скоювала відносно малолітньої доньки фізичне насильство. Враховуючи вищевикладене, позивач орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , яку передати органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області для вирішення її подальшої долі; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини на користь особи, до якої буде влаштована дитина на постійній основі. Представник позивача Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради - Карпушин В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та висновку органу опіки та піклування від 13 грудня 2019 року. Пояснив, що відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов*язків відносно малолітньої дитини, про яку не дбає та не цікавиться її долею з часу вилучення, це є її умисна позиція. Крім того, при останньому спілкуванні відповідачка виказувала намір відмовитися від дитини, що не виявилося можливим, оскільки в неї був відсутній паспорт та було неможливо засвідчити її відмову нотаріально. Просив задовольнити позовні вимоги, оскільки цього потребують інтереси дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, у зв*язку з чим суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що займає посаду дільничної медсестри дитячої лікарні поліклініки амбулаторії № 5 м. Костянтинівка, їй відомо, що матір*ю дитини [PERSON] , 2018 року народження, у лютому 2018 року було укладено декларацію із лікарем [PERSON] , при цьому, адреса проживання дитини кілька разів змінювалася, остання відома адреса - [ADDRESS] . Протягом року дитина не з*являлася на плановий огляд та для проведення щеплень, оскільки її не приводила мати. Неодноразово медичні працівники приходили за місцем проживання матері з дитиною, яка не відчиняла двері. Сусіди скаржилися на поведінку відповідачки, з помешкання якої вночі гучно лунає музика, чутні голосні розмови, а вдень її не видно та не чути дитини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з березня 2019 року займає посаду головного спеціаліста служби у справах дітей, на обліку у службі знаходилася сім*я [PERSON] . Остання часто змінювала місце проживання, про що не повідомляла службу, у зв*язку із чим її неодноразово розшукували. Про неї негативно відгукувалися сусіди, які зазначали про невиконання відповідачкою батьківських обов*язків. У жовтні 2019 року була отримана інформація, що відповідачка проживає по [ADDRESS] , при відвідуванні помешкання малолітня дитина була виявлена у квартирі одна, вона повзала по горі сміття, розкиданого на підлозі та на дивані, серед якого були порожні пляшки, скло. Дитина була гола, у квартирі була повна антисанітарія, навіть дорослому там було небезпечно. Малолітню дитину було вилучено та направлено до лікарні. Свідку відомо, що з часу вилучення дитини відповідачка жодного разу не поцікавилася її долею та не відвідала. Відповідачка надала пояснення, що дитину залишала одну у період з 12 години дня до 02 години ночі кожен день, а сама в цей час працювала у нічному клубі «Аль-Капоне», на тиждень в неї був один вихідний день. При цьому, необхідності працювати [PERSON] не мала, так як в неї був постійний дохід, за місцем навчання їй виплачувалася підвищена стипендія як дитині-сироті, яку відповідачка отримувала, не зважаючи на пропуски занять, також [PERSON] одержувала державну допомогу одинокій матері та допомогу при народженні дитини. Під час спілкування з відповідачкою вона повідомила про намір відмовитися від дитини, оскільки «їй з нею було важко». Однак, оскільки в неї був відсутній паспорт, не було можливості це оформити належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що займає посаду фахівця з соціальної роботи Центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді. З сім*єю [PERSON] центр почав працювати з 01 вересня 2018 року, відповідачка прибула до м. Костянтинівка з м. Соледар та звернулася до Центру з проханням реєстрації місця проживання, влаштування до навчального закладу, оформлення державної соціальної допомоги в УСЗН. Сім*ю [PERSON] було взято під соціальний супровід, відповідачку з дитиною поселено до гуртожитку. Поки вирішувалися питання з оформленням до ліцею та документів для отримання державної соціальної допомоги одинокій матері та допомоги при народженні дитини відповідачка з*являлася до Центру та співпрацювала. Однак, коли все було зроблено, вона зникла з поля зору фахівців. З ліцею інформували, що вона не відвідує заняття. У подальшому її доводилося розшукувати, вона часто змінювала місце проживання, про що не повідомляла. Коли з*являлася інформація про місце перебування [PERSON] , відбувався виїзд за адресою, однак відповідачки вже там не було. Дитину відповідачки було знайдено у жовтні 2019 року одну у квартирі, яку [PERSON] винаймала, в повній антисанітарії, у зв*язку з чим було прийнято рішення про її вилучення. У подальшому відповідачка дитиною не цікавилася та до Центру з питання повернення дитини не приходила. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , (а.с. 7-9), є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька до актового запису про народження дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області, актовий запис № 26 від 03 квітня 2018 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за № 00024487350 від 08 листопада 2019 року (а.с. 5-6). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 01 жовтня 2018 року, складеного представниками Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради та ЮП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10), у вказаному помешканні проживають: - онук власника [PERSON] , [INFO] , офіційно не працює, - [PERSON] , [INFO] , не працює, не зареєструвала свого місця проживання, хоча їй виділено окрему кімнату у гуртожитку, соціальних виплат не отримує (хоча у м. Солеар їх отримувала), - дитина [PERSON] , [INFO] , зовнішніх ознак захворювання не виказує, бадьора, посміхається. Зі слів [PERSON] встановлено, що остання проживає з [PERSON] , як з чоловіком, він забезпечує її матеріально, з її слів на даний час наркотичні засоби він не вживає. У помешканні санітарні умови у незадовільному стані, багато пилу, речі не прибрані, сильно накурено. В окремій кімнаті є ліжко-м*який куточок. Для дитини використовується вкладка до коляски замість ліжка. Є небагато харчування "Нутрілон", у холодильнику манна каша. Речі у дитини в обмеженій кількості. Мати [PERSON] попереджена про необхідність виконання батьківських обов*язків, про відповідальність за їх невиконання та про належну співпрацю з соціальними фахівцями. Згідно повідомлення КП "ЦПМСД Костянтинівської міської ради" від 09 жовтня 2019 року (а.с. 11), сім*я [PERSON] , що мешкає у [ADDRESS] , знаходиться під наглядом у групі соціального ризику. У родині виховується дитина - [PERSON] , [INFO] , яка була востаннє оглянута лікарем педіатром 21 березня 2019 року. З квітня 2019 року неодноразово проводився активний патронаж медичною сестрою та лікарем-педіатром. Мати двері не відчиняє, на телефонні дзвінки не відповідає. Зі слів сусідів за останній час мати з дитиною за даною адресою не мешкає. Щеплень за віком дитина не має, оскільки мати не контактує з медичними працівниками, що також підтверджується повідомленням медичного закладу від 24 жовтня 2019 року (а.с. 22). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 11 жовтня 2019 року, складеного представниками Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, за участю коменданту гуртожитку КП "СЕЗ" за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12), мати дитини [PERSON] у кімнаті проживала протягом місяця у вересні 2018 року, з того часу мати з дитиною у гуртожитку не мешкали. [PERSON] за цією адресою кілька разів розшукували працівники професійного ліцею, медичні працівники. За час проживання [PERSON] зарекомендувала себе асоціальною поведінкою, дитину часто залишала на сусідку, годувала лише розведеним згущеним молоком. Умов для проживання та виховання малолітньої дитини матір*ю за місцем реєстрації не створено. Згідно акту обстеження умов проживання від 16 жовтня 2019 року, складеного на підставі листа КУ "ЦРЛ" представниками Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, ЦСССДМ, за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.14), з фототаблицею (а.с. 15-16), наймана трикімнатна квартира має площу приблизно 40 кв.м, одна кімната зачинена, електропостачання немає, умови для проживання у квартирі відсутні, у всіх кімнатах бруд, безлад, різні речі, предмети валяються на підлозі, що є брудними, не пригідними для використання, присутній неприємний запах, смердить спорожненнями, наявні мухи. Умов для проживання дитини у квартирі не створено, не мається їжі, окремого ліжка. [PERSON] пояснила, що з 01 жовтня 2019 року вона працює у нічному клубі "Аль-Капоне" та не встигає прибрати квартиру, дитина знаходиться у квартирі одна у проміжок часу з 12 год. до 02 год. без нагляду, так як її ні з ким залишити. 16 жовтня 2019 року заступником начальника СП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Арутюнян В.Р. за участі завідувача відділенням педіатрії КУ «ЦРЛ» у присутності спеціаліста у справах дітей, понятого, складено акт щодо дитини жіночої статі, яка була виявлена [INFO] о 15 год. 45 хв. без батьків (покинута) за адресою: [ADDRESS] . Дитина має здоровий вигляд, одягнена по сезону але у брудних речах, вік рік та сім місяців, зріст 82 см. Встановлені дані - [PERSON] , [INFO] . Дитина доставлена до медичного закладу КПП Багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради (а.с. 13). За час перебування малолітньої [PERSON] у медичному закладі мати дитину не відвідувала, що вбачається з акту закладу охорони здоров*я та органу внутрішніх справ від 06 листопада 2019 року (а.с. 30). Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 20 листопада 2019 року за № 928 (а.с. 31) малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно витягу з історії розвитку дитини (а.с. 29) [PERSON] , [INFO] , здорова. Листом від 21 жовтня 2019 року за вих. № 13-513/03 Службою у справах дітей Костянтинівської міської ради повідомлено Костянтинівське ВП Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області щодо виявлених у діях [PERSON] ознак адміністративних правопорушень відносно малолітньої дитини (а.с. 17). У зв*язку з вчиненими адміністративними правопорушеннями щодо [PERSON] складено протокол за ознаками ч. 1 ст. 184 КУпАП від 09 грудня 2018 року; - за ч. 2 ст. 184 КУпАП від 19 жовтня 2019 року; - за ст. 173-2 КУпАП від 31 жовтня 2019 року, а також, винесено заборонний припис від 31 жовтня 2019 року. Згідно повідомлення УСЗН Костянтинівської міської ради від 23 жовтня 2019 року (а.с. 19) [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини з 01 лютого 2019 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 860,00 грн. щомісячно. Відповідно до довідок Костянтинівського професійного будівельного ліцею від 24 жовтня 2019 року (а.с. 20-21) [PERSON] навчається у ліцеї на безоплатній формі навчання, у період часу з вересня 2018 року по серпень 2019 року загальна сума одержаного нею доходу складає 42 491 грн. 59 коп., що складається з стипендії, допомоги на придбання учбової літератури, компенсації на первинне придбання одягу, компенсації замість харчування, матеріальної допомоги, тощо. У вересні 2019 року загальна сума доходу [PERSON] склала 6784 грн. 11 коп., що складається з стипендії, допомоги на придбання учбової літератури, компенсації замість харчування. Згідно характеристики [PERSON] за місцем навчання у КЗ "Костянтинівській медичній коледж" від 21 квітня 2017 року (а.с. 23) остання навчалася в училищі з 01 вересня 2016 року по 01 квітня 2017 року за спеціальністю 223 "Медсестринство", спеціалізацією "Сестринська справа". Проявила себе як студентка з посередніми здібностями, не завжди добросовісним відношенням до навчання, неорганізована та необов*язкова, схильна до пропусків занять, іноді не витримана, вживала лайливі слова, не тримала слова, схильна до брехні, була зафіксована камерою в магазині "АТБ" під час крадіжки товарів. Неохайна, не виконувала правил проживання в гуртожитку, що було причиною суперечок з співмешканцями. Іноді приходила у гуртожиток у нетверезому стані, палила. Легковажна, не вибіркова в зв*язках з чоловіками. Відповідно до довідки, інформації Костянтинівського ПБЛ від 30 жовтня 2019 року (а.с.25, 26), характеристики [PERSON] за місцем навчання у Костянтинівському професійному будівельному ліцеї (№39) (а.с. 24) остання навчається у ліцеї з 03 вересня 2018 року за професією "Кухар; кондитер". Була переведена з ДНЗ "Соледарський професійний ліцей", де, згідно академічної довідки № 01-14/347, навчалася посередньо. Систематично пропускає навчання без поважних причин. [PERSON] має статус дитини-сироти, знаходиться на державному утриманні. Має на утриманні малолітню доньку [INFO] З грудня 2018 року [PERSON] не проживає за місцем реєстрації у гуртожитку, постійно змінює адреси проживання. Неодноразово зверталися до поліції з приводу повернення учениці на навчання та розшуку, зверталися за допомогою до ЦСССМ. З 01 жовтня їй призупинено всі виплати до встановлення зв*язку з ліцеєм. [PERSON] під наглядом лікаря-психіатра не знаходиться (а.с. 27). Згідно повідомлення Центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді Костянтинівської міської ради від 04 листопада 2019 року (а.с. 28), з кінця листопада 2018 року [PERSON] , сім*я якої перебувала під соціальним супроводом, не стала відповідати на телефонні дзвінки, не приходила до ЦСССДМ, перестала відвідувати учбовий заклад, постійно змінювала адреси проживання. [PERSON] постійно залишала свою малу дитину на сторонніх людей, має низький батьківський потенціал. 06 листопада 2019 року закладом охорони здоров*я та органом внутрішніх справ складено акт про покинуту дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 30). Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради надав висновок від 13 грудня 2019 року за № 1268/26 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на її утримання, оскільки матір вихованням та утриманням дитини не займається, не створила умов для проживання дитини, допустила у помешканні бруд та антисанітарію, залишала дитину без догляду, брудну, невхожену, голодну, у зв*язку з чим дитину було госпіталізовано до педіатричного відділення "БЛІЛ" Костянтинівської міської ради. За час перебування малолітньої [PERSON] у педіатричному відділенні мати жодного разу її не відвідала, про стан її здоров*я не піклувалася, у зв*язку з чим 06 листопада 2019 року складено акт про покинуту дитину. [PERSON] з заявою про повернення їй доньки не зверталася. Запрошена належним чином на засідання комісії з питань захисту прав дитини 06 листопада 2019 року за запрошенням не прибула, пояснень щодо невиконання нею батьківських обов*язків не надала. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування. Частиною 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п.6. та п.7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Водночас Пленум Верховного Суду України в п.15 зазначеної вище постанови роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що виразилось в тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створює умов для отримання нею освіти, не забезпечує безпечних умов проживання, залишає у небезпеці, зазначене дає підстави вважати про наявність винної поведінки відповідачки, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов*язками, що являється згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення її батьківських прав відносно доньки. Узв`язку з чим [PERSON] , [INFO] , громадянку України, необхідно позбавити батьківських прав щодо дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки судом не встановлена наявність інших родичів, малолітню [PERSON] необхідно передати органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області для подальшого влаштування дитини. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2019 року і до повноліття дитини на користь особи, яка буде законним опікуном або на користь закладу, до якого буде передано дитину. А отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог немайнового і майнового характеру, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути в дохід держави витрати, пов`язані із сплатою судового збору, у загальному розмірі 1536,80 грн. (768,40 грн. + 768,40 грн.).

Outcome: approved