Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пірс», Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії, третя особа Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на рахунку позивача, відкритому у ТОВ «Пірс», у цінних паперах обліковувались 94000 штук простих іменних акцій, номінальна вартість однієї акції 0,50 грн, загальна вартість пакету акцій 47000 грн, форма існування бездокументарна. Наявність належних позивачу акцій підтверджувалось обліковим реєстром власників ЦП станом на 21 серпня 2009 року, реєстром власників іменних цінних паперів на 19 жовтня 2010 року, зведеним обліковим реєстром власників цінних паперів на 23 березня 2011 року та переліками акціонерів за період 2015-2020 років. ТОВ «Пірс» здійснювало професійну діяльність на фондовому ринку, а саме депозитарну діяльність депозитарної установи. Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11 липня 2016 року до ТОВ «Пірс» було застосовано санкцію у вигляді анулювання ліцензії на здійснення депозитарної діяльності. 18 грудня 2020 року позивач в межах дії раніше укладеного договору про обслуговування рахунку у цінних паперах № 698/14 від 03 жовтня 2014 року звернувся до Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ за проведенням депозитарної операції переказу 94000 штук акцій з рахунку у цінних паперах у ТОВ «Пірс» та зарахування їх на рахунок, відкритий у Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ. Однак це звернення залишилось без будь-якого реагування, депозитарна операція виконана не була. Внаслідок анулювання ліцензії на здійснення депозитарної діяльності та не вчинення ТОВ «Пірс» дій щодо припинення своєї діяльності, позивач немає можливості отримати у нього документальне підтвердження права власності на 94000 штук акцій, тобто позивач фактично позбавлений можливості реалізовувати свої права власника цінних паперів. Також, невиконання Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі ТОВ своїх зобов`язань в частині проведення депозитарної операції є порушенням права власності позивача в частині можливості розпорядження акціями. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на 94000 штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї шт. - 0,50 грн., загальна вартість 47000 грн, форма існування бездокументарна, код ISIN UА4000111827, емітент Приватне акціонерне товариство «Укрелектронбуд», код ЄДРПОУ емітента 13960227), які зберігались на рахунку [PERSON] в цінних паперах в депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю «Пірс» (код ЄДРПОУ 31341482); зобов`язати депозитарну установу - Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (код ЄДРПОУ 23915446) надати Публічному акціонерному товариству «Національний депозитарій України» (код ЄДРПОУ 30370711) розпорядження на переказ на свій рахунок [NUMBER] штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї шт. - 0,50 грн, загальна вартість 47000 грн, форма існування бездокументарна, код ISIN UА4000111827, емітент Приватне акціонерне товариство «Укрелектронбуд», код ЄДРПОУ емітента 13960227), які зберігались на рахунку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в цінних паперах в депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю «Пірс» (код за ЄДРПОУ 31341482) та після переказу від Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» здійснити зарахування 94000 штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї шт. - 0,50 грн., загальна вартість 47000 грн, форма існування бездокументарна, код ISIN UА4000111827, емітент Приватне акціонерне товариство «Укрелектронбуд», код ЄДРПОУ емітента 13960227) на рахунок [PERSON] у цінних паперах № [NUMBER] відкритий в Азово - Чорноморській інвестиційній компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю. ТОВ «Пірс» та Азово - Чорноморська інвестиційна компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю відзиву на позовну заяву не подали. Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідачі та третя особа не з`явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено обставини, що на рахунку № [NUMBER] у цінних паперах, який відкрито [PERSON] у ТОВ «Пірс», згідно з обліковим реєстром власників ЦП станом на 21 серпня 2009 року, реєстром власників іменних цінних паперів на 19 жовтня 2010 року, зведеним обліковим реєстром власників цінних паперів на 23 березня 2011 року та переліками акціонерів за період 2015-2020 років, обліковувались та зберігається 94000 штук простих іменних акцій, номінальна вартість однієї акції 0,50 грн, загальна вартість пакету акцій 47000 грн, форма існування бездокументарна, код ISIN UA4000111827, емітент Приватне акціонерне товариство «Укрелектронбуд», код ЄДРПОУ емітента 13960227 (а.с. 15-30). Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Пірс» займається наступними видами діяльності: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний); 28.29 Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у.; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля. Однак до прийняття постанови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11 липня 2016 року № 314-ЦА-УП-ДУ про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів, здійснювало професійну діяльність на фондовому ринку депозитарну діяльність. Згідно копії додаткової угоди до договору № 698/14 про відкриття рахунку у цінних паперах від 03 жовтня 2014 року, укладеної між [PERSON] та Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, депонент доручає, а депозитарна установа зобов`язується у порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми документами депозитарної установи та цим договором, надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку в цінних паперах депонента, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах депонента на підставі розпоряджень депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності. Відповідно до відповіді Національного депозитарію України №1553/09-1 від 03 грудня 2020 року ТОВ «Пірс» не передало до Центрального депозитарію як уповноваженого на зберігання визначені Положенням № 431 документи, інформацію та бази даних. Згідно п. 1.2 вказаної додаткової угоди цінні папери (фінансовий актив) депонента, права на які обліковуються депозитарною установою відповідно до умов цього договору, зберігаються центральним депозитарієм цінних паперів відповідно до Закону України «Про депозитарну систему України». Вказаний договір дійсний до 31 грудня 2021 року (п. 7.1 додаткової угоди). Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Статтею 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України визначено, що ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. При цьому, діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (п. 5 Постанови №5 від 07.02.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). За приписами ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З наведених норм закону випливає, що позов про визнання права власності може пред`являтись у випадках, коли належне певній особі право або набуття цією особою права не визнається, оспорюється іншою особою. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, при зверненні до суду з вимогами про визнання права власності позивачем повинно бути доведено, зокрема, факт правомірного набуття відповідного майнового права та невизнання чи оспорювання цього права іншою особою. Відносини, що виникають під час розміщення, обігу цінних паперів і провадження професійної діяльності на фондовому ринку врегульовано Законом України «Про цінні папери та фондовий ринок». Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. Частинами 1, 5, 6, 7 статті 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що акцією є іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, зокрема, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів. Акціонерне товариство розміщує тільки іменні акції. У разі існування акцій у документарній формі власникові акцій видається сертифікат акції (акцій). Акціонерне товариство розміщує акції двох типів - прості та привілейовані. Прості акції надають їх власникам право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів, на участь в управлінні акціонерним товариством, на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації та інші права, передбачені законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. Прості акції надають їх власникам однакові права. Прості акції не підлягають конвертації у привілейовані акції або інші цінні папери акціонерного товариства. Правові засади функціонування депозитарної системи України, порядок реєстрації та підтвердження прав на емісійні цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, а також порядок проведення розрахунків за правочинами щодо емісійних цінних паперів врегульовано Законом України «Про депозитарну систему України». За приписами ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах. Виписка з рахунка в цінних паперах не є цінним папером, а її передача від однієї особи до іншої не є вчиненням правочину щодо цінних паперів і не тягне за собою переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами. Як було встановлено судом, згідно з обліковим реєстром власників ЦП станом на 21 серпня 2009 року на рахунку [PERSON] № [NUMBER] у цінних паперах, який відкрито у ТОВ «Пірс», обліковувались цінні папери 94000 штук простих іменних акцій, номінальна вартість однієї акції 0,50 грн, загальна вартість пакету акцій 47000,00 грн, емітентом яких є Приватне акціонерне товариство «Укрелектронбуд». Враховуючи приписи ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему України», суд приймає до уваги наявні в матеріалах справи документи, зокрема, реєстр власників ЦП станом на 21 серпня 2009 року, реєстр власників іменних цінних паперів на 19 жовтня 2010 року, зведений обліковий реєстр власників цінних паперів на 23 березня 2011 року та перелік акціонерів за період 2015-2020 років, в якості належних та допустимих доказів наявності у [PERSON] майнових прав (права власності) на прості іменні акції у кількості 94000 штук, загальною номінальною вартістю 0,50 грн одна акція, емітентом яких є Приватне акціонерне товариство «Укрелектронбуд». 11 липня 2016 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку винесено постанови № 314-ЦА-УП-ДУ, якою за порушення вимог законодавства щодо цінних паперів застосовано у відношенні ТОВ «Пірс» санкцію у вигляді анулювання ліцензій на провадження професійної діяльності на фондовому ринку депозитарної діяльності, а саме: серії АЕ № 286656 від 01.10.2013 року (діяльність із зберігання активів інститутів спільного інвестування) та серії АЕ №286654 від 01.10.2013 (депозитарної діяльності депозитарної установи). Питання, пов`язані з припиненням провадження депозитарною установою професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, врегульовано Положенням про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, яке затверджено рішенням № 431 від 08 квітня 2014 року Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі - Положення № 431 від 08 квітня 2014 року). Це Положення встановлює вимоги до дій депозитарних установ, а також дій юридичних осіб, яким було анульовано ліцензії на провадження депозитарної діяльності, що припиняють провадження ними професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, дій інших професійних учасників фондового ринку, пов`язаних з цим припиненням, а також порядок здійснення державного контролю за діями цих осіб у період припинення Депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності. Пунктом 4 розділу ІІ Положення № 431 від 08 квітня 2014 року передбачено, що у разі прийняття органом ліцензування рішення про анулювання Ліцензії, крім випадку анулювання Ліцензії за відповідною заявою ліцензіата, дата набрання чинності цим рішенням є датою початку припинення діяльності. Згідно п. 6 розділу ІІ Положення № 431 від 08 квітня 2014 року у разі відкриття ліквідаційної процедури або прийняття органом ліцензування рішення про анулювання Ліцензії, крім випадку анулювання Ліцензії за відповідною заявою ліцензіата, з дати початку припинення діяльності Депозитарна установа припиняє здійснення облікових операцій на рахунках у цінних паперах, за винятком операцій, за якими розпорядження та/або документи, що підтверджують наявність підстав для проведення таких операцій, зареєстровані Депозитарною установою до дати початку припинення діяльності, операцій, пов`язаних з реалізацією Національним банком України передбаченого статтею 73 Закону України «Про Національний банк України» переважного та безумовного права щодо цінних паперів, які перебувають у заставі як забезпечення вимог Національного банку України, операцій щодо списання прав на цінні папери з рахунку в цінних паперах депонента в Депозитарній установі з метою їх зарахування на рахунок у цінних паперах цього самого депонента в обраній ним депозитарній установі, корпоративних операцій емітентів (крім розміщення, викупу та перепродажу викуплених цінних паперів), операцій переказу цінних паперів, прав на цінні папери, пов`язаних із встановленням або зняттям обмежень щодо обігу цінних паперів, у тому числі операцій щодо розблокування цінних паперів / прав на цінні папери, що заблоковані для виставлення цінних паперів на продаж на фондовій біржі з(без) дотриманням принципу "поставка цінних паперів проти оплати" чи поза фондовою біржею з дотриманням принципу "поставка цінних паперів проти оплати", та безумовних операцій на підставі: виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження»; розпорядження уповноваженої особи реєструвального органу про скасування реєстрації випуску цінних паперів; свідоцтва про право на спадщину; інших документів, визначених законодавством. У п. 2 розділу І Положення № 431 від 08 квітня 2014 року зазначено, що уповноважений на зберігання - це Центральний депозитарій цінних паперів, у якому Депозитарній установі відкритий рахунок у цінних паперах, а також який у разі припинення Діяльності депозитарної установи або припинення Депозитарної установи як юридичної особи забезпечує відповідальне зберігання документів, баз даних, копій баз даних у визначених цим Положенням випадках, архівів баз даних Депозитарної установи, інформації щодо тих її депонентів, які в установленому порядку не закрили свої рахунки в цінних паперах, та власників цінних паперів, рахунки яких обслуговувались Депозитарною установою на підставі договору з емітентом про відкриття/обслуговування рахунків у цінних паперах власників та не були переведені емітентом до нової депозитарної установи у порядку, встановленому законодавством, прав на цінні папери, які обліковувалися на їх рахунках, забезпечує відповідальне зберігання сум коштів, отриманих від Депозитарної установи, які надійшли до неї за наслідками погашення цінних паперів та/або виплати доходів (дивідендів) за цінними паперами та не були виплачені, до їх виплати в установленому законодавством порядку та може надавати інформацію щодо стану таких рахунків на кінець операційного дня, що передує даті припинення діяльності, та сум невиплачених Депозитарною установою коштів після отримання запиту від осіб, що мають право отримувати таку інформацію згідно із законодавством, а також здійснює передбачені цим Положенням дії щодо цінних паперів та сум коштів за цінними паперами, облік яких належить до компетенції Національного банку України та які обліковуються в системі депозитарного обліку Національного банку України на рахунку у цінних паперах Депозитарної установи. За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про депозитарну систему України» визначено, що Центральний депозитарій забезпечує формування та функціонування системи депозитарного обліку цінних паперів. Центральний депозитарій веде депозитарний облік всіх емісійних цінних паперів, крім тих, облік яких веде Національний банк України відповідно до компетенції, визначеної цим Законом. В Україні може існувати лише один Центральний депозитарій. Слова «Центральний депозитарій цінних паперів», «Центральний депозитарій» та похідні від них має право використовувати лише юридична особа, що набула статусу Центрального депозитарію в установленому цим Законом порядку. З системного аналізу наведених вище норм вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю " Пірс" у зв`язку з відкликанням ліцензії та припиненням депозитарної діяльності було зобов`язане передати на відповідальне довгострокове зберігання до уповноваженого на зберігання бази даних станом на кінець операційного дня, що передує даті початку припинення діяльності, які містять відомості, в тому числі, стосовно депонентів, що не закрили свої рахунки в цінних паперах. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту передачі на відповідальне довгострокове зберігання до уповноваженого на зберігання бази даних, які містять відомості щодо депонентів, що не закрили свої рахунки в цінних паперах, внаслідок чого ТОВ «Пірс» допущено порушення приписів Положення № 431 від 08 квітня 2014 року. Внаслідок анулювання ліцензії на здійснення депозитарної діяльності та не вчинення дій ТОВ «Пірс» як депонента цінних паперів щодо припинення своєї діяльності, фактично позивач позбавлений можливості реалізовувати свої правомочності власника цінних паперів. Згідно відповіді Національного депозитарію України №1553/09-1 від 03 грудня 2020 року ТОВ «Пірс» не передало до Центрального депозитарію як уповноваженого на зберігання визначені Положенням № 431 документи, інформацію та бази даних. Тобто всупереч вимог вище вимог закону ТОВ «Пірс» не здійснило передання до ПАТ «Національний депозитарій України» документації про рахунки в цінних паперах. За таких обставин, враховуючи порушення ТОВ «Пірс» вимог Положення № 431 від 08 квітня 2014 року та таким порушенням позбавлення позивача реалізувати право власності на акції, суд визнає обґрунтованими доводи позивача. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ст. 321 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 Цивільного кодексу України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права, яке існувало та було зареєстровано у встановленому законом порядку. Статтею 8 Закону України «Про депозитарну систему України» визначено, що підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. Виписка з рахунка в цінних паперах не є цінним папером, а її передача від однієї особи до іншої не є вчиненням правочину щодо цінних паперів і не тягне за собою переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами. Отже, реалізація права власності на набуті цінні папери можлива після належного їх оформлення - видачі особі сертифіката (при документарній формі випуску) або зарахування цінних паперів на рахунок особи та отримання нею виписки з рахунку у цінних паперах (при бездокументарній формі випуску). Враховуючи, що ТОВ «Пірс» з моменту припинення ліцензії втратив статус депозитарної установи, і при цьому не здійснив дій, передбачених чинних законодавством для передачі наявних у нього, як у депозитарної установи, документів, баз даних, архівів баз даних, інформації щодо його депонентів, які не закрили рахунки в цінних паперах, та прав на цінні папери, які обліковувалися на рахунках таких депонентів уповноваженому на зберігання ПАТ «Національний депозитарій України», позивач позбавлений об`єктивної можливості підтвердити своє право власності на 94000 штук простих іменних акцій, номінальною вартістю 47000 грн, емітента - ПрАТ «Укрелектронбуд» (ідентифікаційний код 13960227) перед іншими особами. В матеріалах справи наявні докази того, що позивач є власником 94000 штук простих іменних акцій, номінальною вартістю 0,50 грн за одну акцію, загальною вартістю 47000,00 грн, емітента - ПрАТ «Укрелектронбуд» (ідентифікаційний код 1396022), отже суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт приналежності йому відповідних цінних паперів. Як зазначалось вище, позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що обраний позивачем засіб захисту визнання права власності є ефективним, оскільки забезпечить позивачу за допомогою процесуального інструменту - рішення суду - відновлення в порядку, визначеному законом, сукупності усіх правомочностей власника цінних паперів з урахуванням усіх гарантованих законом складових права власності (володіння, користування та розпорядження). З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на акції є правомірними та підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Приписами ст. 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із ст. 79,80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вище наведене, з огляду на обставини, встановлені судом, та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю " Пірс», Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання права власності на цінні папери та зобов`язання вчинити дії. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 1816,00 грн за квитанцією №08-407251/1 від 08 лютого 2021 року у зв`язку із задоволенням позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved