Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

23.04.2019 року на адресу Підволочинського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява представника позивача АТ КБ "Приватбанк" Гребенюк О.С. до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованість у розмірі 11908,79 грн., яка утворилася станом на 18.03.2019 року, за кредитним договором б/н від 14.10.2014 року, та складається з 1355,13грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2459,79грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5650,59грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 1400,00грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати борг на суму від 100грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 543,28грн. - штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 1921,00грн.. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] уклав кредитний договір та отримав кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, порушивши порядок, строки повернення кредиту та сплати відсотків, що передбачені Договором, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором, не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 11.06.2019 року цивільний позов, згідно ухвали Підволочинського районного суду Тернопільської області від 06 травня 2019 року, переданий та надійшов до Городищенського районного суду Черкаської області, за підсудністю. Згідно ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. У порядку спрощеного позовного провадження, за нормами ст.274 ч.1 ЦПК України, може бути розглянута малозначна справа. 15.08.2019 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, про що в справі є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 1950202289195. Про причини неявки суд не повідомив та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). За таких обставин суд, у відповідності до ст.13 ЦПК України, вирішує справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 14.10.2014 року між АТ "ПриватБанк", позивач у справі, та [PERSON] , відповідач у справі, укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом із запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Тарифами банку і Умовами та правилами надання банківських послуг карткою, складають між ним та банком кредитний договір. За нормами ст. ст.1049, 1048 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У порушення умов кредитного договору, відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання щодо погашення наданого йому кредиту, у зв`язку з чим, станом на 18.03.2019 року його заборгованість перед банком становить 11908грн. 79коп., яка складається з 1355,13грн. заборгованості за тілом кредиту, 2459,79грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 5650,59грн. нарахованої пені за прострочене зобов`язання, 1400,00грн. нарахованої пені за несвоєчасність сплати борг на суму від 100грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. штраф (фіксована частина), 543,28грн. штраф (процентна складова), Зобов`язання, за нормами ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір 14.10.2014 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На день розгляду справи заборгованість відповідачем [PERSON] перед АТ КБ "ПриватБанк" у добровільному порядку не сплачена. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також умови кредитного договору, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 11908грн. 79коп.. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved