Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

15 квітня 2019 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідач [PERSON] з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року перебував на обліку в Управлінні та одержував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року. В наступному, в результаті проведеної вибіркової перевірки державним соціальним інспектором особових справ отримувачів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг встановлено, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 грудня 2014 року є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач подав документи з недостовірними відомостями, а саме: заяву з відміткою про те, що він та члени його сім`ї не мають у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, виникла переплата допомоги у сумі 64 214,52 грн. за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року. На момент звернення до суду відповідачем переплата не погашена, відповідач добровільно отриману суму не повертає, чим спричинено майнову шкоду державі, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись до прокуратури із відповідною заявою, далі на підставі заяви керівника Новомосковської місцевої прокуратури № 01-93-243-18 від 21 грудня 2018 року Новомосковським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було внесено відомості до ЄРДР за № 12019040350000029 від 04 січня 2019 року за ч. 1 ст 190 КК України щодо неправомірних дій [PERSON] , на теперішній час триває досудове розслідування. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь надмірно сплачені грошові кошти адресної допомоги в розмірі 64 214,52 грн. Ухвалою суду від 16 травня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 28-29). Ухвалою суду від 24 вересня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача - Управління праці та соціального захисту населення міста Новомосковська, у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи - Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що [PERSON] з 11 грудня 2014 року по 31 грудня 2017 року перебував на обліку в Управлінні та у період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року одержував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року (а.с. 11-18). Відповідно до п. 3 "Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року (надалі - Порядок), загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2 400 грн. Відповідно до п. 5 Порядку, у заяві зазначаються відомості про наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення/частину житлового приміщення. Відповідно до п.п. 11, 12 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця, зокрема, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. В наступному, в результаті проведеної вибіркової перевірки державним соціальним інспектором особових справ отримувачів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг встановлено, що у [PERSON] з 19 грудня 2014 року у власності перебуває житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зокрема відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Байдук М. М., зареєстрованого в реєстрі за № 920 набув у власніть зазначене вище нерухоме майно (а. с. 20-21). Відповідно до Розпорядження виконуючого обов`язки голови Новомосковської міської ради Дніпропетровської області секретаря С. Г. Горошка № 61-р від 19 лютого 2016 року, вулицю Калініна в м. Новомосковськ перейменовано на вулицю І. Ємельяненка . Оскільки відповідач подав документи з недостовірними відомостями, а саме: заяву з відміткою про те, що він та члени його сім`ї не мають у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, виникла переплата допомоги у сумі 64 214,52 грн. за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 22). Згідно до п. 3 та п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї. Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. 13 березня 2018 року позивач звертався на адресу відповідача із вимогою добровільно повернути надмірно отриману допомогу у розмірі 64 214,52 грн., проте яка залишилась без задоволення (а.с. 23). 18 грудня 2018 року за вих. № 3112 Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська звернулось на адресу керівника Новомосковської місцевої прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 9-10). 21 грудня 2018 року за вих. № 01-93-243-18 заступник керівника Новомосковської місцевої прокуратури звернувся до начальника Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про розгляд доводів, викладених у заяві Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська від 18 грудня 2018 року (а.с. 8). Відповідно до повідомлення начальника Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за результатами розгляду заяви, щодо неправомірних дій гр.-ки [PERSON] , [PERSON] Новомосковським ВП відомості внесені до ЄРДР № 12019040350000029 від 04 січня 2019 року за ч. 1 ст. 190 КК України, триває досудове розслідування (а.с. 7), крім того надано Витяг з ЄРДР (а.с. 6). Згідно зі ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстав, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримував щомісячну адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг без достатньої правової підстави, недобросовісно не повідомивши обставини, які впливають на призначення такої допомоги. Своїми діями відповідачем завдано майнову шкоду державі, оскільки відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, фінансування витрат, пов`язаних з наданням щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснюється за рахунок коштів резервного бюджету та коштів, що надходять до державного бюджету як благодійна або міжнародна допомога. Тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави в особі Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська суму надміру отриманої ним щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 64 214,52 грн., а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому такий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до абз. 1 пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент звернення позивача до суду складало 1 921,00 грн., тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1 921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved