Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.07.2008 року у розмірі 28165,98 грн., витрат на сплату судового збору в розмірі 281,66 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.07.2008 року [PERSON] 08.07.2008 року отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14.05.2009 р. змінено тип Банку та його найменування з Закритого акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Акцент-Банк", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ "Акцент-Банк" 1 та 2 сторінка Статуту ПАТ "Акцент-Банк" додаються до позовної заяви. 24.09.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050013039198). Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов укладеного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав,у зв'язку з чим станом на 26.07.2015 року має заборгованість - 28165,98 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином . Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи тричі повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, підтверджене Болградським РС ГУДМС України в Одеській області, про причини неявки суду не повідомив, заперечень, пояснень щодо позову не надавав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 08.07.2008 року між ЗАТ "АКЦЕНТ-БАНК", правонаступником якого є ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого 08.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою . З умовами кредитування відповідач погодився, про що свідчить його підпис у заяві про надання кредитних коштів. У порушення умов боргових зобов`язань відповідач відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.06.2015 року має заборгованість 28165,98 грн., яка складається з наступного: - 3000.00 грн. - заборгованість за кредитом; - 14528,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 8820,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1317,43 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. Відповідачу суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяви, що було проігноровано відповідачем. Вимогам ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: …. п. 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 281,66 гривень судового збору.

Outcome: approved