Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

у грудні 2020 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилаються на те, що 14.11.2019 року між нею та АТ «Альфа-Банк» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 87,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. На момент укладення вказаного договору у вказаній квартирі зареєстровані особи були відсутні. Проте, з листа Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 02.12.2020 р. № 100-100/ОП-Т-1167-2901 стало відомо, що рішення про скасування дії зняття з рестраційного обліку [PERSON] було скасовано та поновлено запис від 01.03.2007 р. про її реєстрацію за вищевказаною адресою. Позивач вважає, що реєстрація місця проживання [PERSON] у належній їй квартирі є такою, що порушує її права щодо володіння, користування та розпорядження вказаним майном. За таких підстав, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , та зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У заяві про збільшення позовних вимог позивач просить визнати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , та зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою. (а.с. 18) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 29) В судовезасідання позивач не з"явилася, надала заяву про судовий розгляд без її участі. Просить задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотарвльного округу Юдіним М.А. (а.с. 6-7), за умовами якого АТ "Альфа - банк" продав вказану квартиру, яка товариству належала на підставі іпотечного договору № 02-10/1281, посвідченого 19 травня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавловською І.О. При цьому, державну реєстрацію права власності на майно за товариством в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 06 листопада 2017 року державним реєстратором Коровайко О.С. Філії КП Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві. 14 листопада 2019 року між сторонами договору купівлі-продажу був підписаний акт приймання -передачі вказаної квартири. (а.с. 8) У вказаній квартирі за реєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 12, 20, 26, 28) Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України. Відповідно до зазначеної норми член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Порушуючи питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] посилалася на те, що вона є власником квартири, а відповідачі не проживають в ній понад один рік. Відповідно до актів від 17 грудня 2020 року та 22 грудня 2020 року (а.с. 16, 21), складених мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі 5, в квартирі відсутні їх особисті речі. Відповідачі не надали суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що протягом останнього року до звернення [PERSON] до суду вони намагалися вселитися до квартири, але їм чинилися перешкоди. За таких підстав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , і зняття їх з реєстрації. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в рівних частинах.

Outcome: approved