Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 березня 1998 року, а також на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , та площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS] , які були передані у власність [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Яроповицької сільської ради народних депутатів від 25.02.1994 №7, та які [PERSON] за життя спадкував після її смерті. Проведеними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено, що їх фактичні площі становлять: 0,25 га земельної ділянки будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,3146 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Позивачка є дружиною померлого [PERSON] та у відповідності до положень ст.529 ЦК Української РСР, в редакції яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Інших спадкоємців немає. При цьому, рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2005 року по цивільній справі №272/991/15-ц за позивачкою було визнано право на земельну частку (пай) розміром 5,43 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Яроповицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, на яку видано Сертифікат серії ЖТ №0114759, як на спадщину за законом після смерті [PERSON] . В позасудовому порядку позивачка не в змозі реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] , а саме на вищевказаний спадковий житловий будинок та земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на зазначені земельні ділянки не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, а також у встановленому законом порядку не зареєстровано право власності на житловий будинок. Ще однією перешкодою в реалізації позивачкою спадкових прав після смерті спадкодавця [PERSON] є неможливість підтвердження в позасудовому порядку факту прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, встановити факт прийняття нею, [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за нею, [PERSON] , право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,25 га будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,3146 га для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] , як на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка та її представник адвокат Яремчук О.В. в підготовче судове засідання не з`явилися. Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява в якій останній розгляд справи просить провести у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.02.1998, а також на земельні ділянки: площею 0,25 га будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по [ADDRESS] , та площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у власність на підставі рішення Яроповицької сільської ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області від 25.02.1994 №7 "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок" (а.с.14,17-18). Згідно копії спадкової справи №51 заведеної Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину, яка відкрилась після її смерті прийняв [PERSON] , та на ім`я останнього держнотконторою 10 березня 1998 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] , а також 12 травня 1999 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески в ощадбанку №2889/011 (а.с.60-72). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Позивачка є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10). Згідно довідки виданої Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва" від 02.10.2020 вбачається, що [PERSON] на день смерті чоловіка проживала разом з ним в [ADDRESS] (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 березня 1998 року виданого Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області (а.с.17). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що на житловий будинок в [ADDRESS] , право власності не зареєстровано (а.с.24). Крім того, до скалду спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належать земельні ділянки: площею 0,25 га будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по [ADDRESS] , та площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у власність на підставі рішення Яроповицької сільської ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області від 25.02.1994 №7 "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок", та які [PERSON] за життя попередньо спадкував після її смерті (а.с.14,17-18). Проведеними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено, що їх загальна фактична площа становить 0,5646 га, з яких: 0,25 га площа земельної ділянки будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,3146 га площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується план - схемою земельної ділянки (а.с.29). Рішенням сьомої сесії двадцять третього скликання Яроповицької сільської ради від 10.09.1999 вулицю Кірова в селі Яроповичі Андрушівського району було перейменовано на вулицю Середюка (а.с.53). Згідно повідомлення наданого приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистяковим А.О. вбачається, що інформація про осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня (а.с.54). Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2015 року по цивільній справі №272/991/15-ц за [PERSON] було визнано право на земельну частку (пай) розміром 5,43 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Яроповицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, та на яку видано Сертифікат серії ЖТ №0114759, як на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Вказане вище рішення суду набрало законної сили 17 листопада 2015 року (а.с.19). В позасудовому порядку позивачка не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] , а саме на вищевказаний спадковий житловий будинок, та земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на житловий будинок у встановленому законом порядку не було зареєстровано право власності, а на земельні ділянки не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи. Ще однією перешкодою в реалізації позивачкою спадкових прав після смерті спадкодавця [PERSON] є неможливість підтвердження в позасудовому порядку факту прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистякова А.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.20). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду в постанові №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав. Згідно роз`яснень абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до положень ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК Української РСР від 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищезазначене, а також те, що встановлення факту прийняття спадщини необхідне позивачці [PERSON] для реалізації спадкових прав після смерті [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved