Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

У травні 2017 року позивач звернулась з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 лютого 2001 року, виданого державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори, вона є власником 17/100 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] і її право власності на частину житлового будинку було зареєстроване в установленому законом порядку, який був на той час, в Києво-Святошинському БТІ за № 2903 від 21.02.2001 року. Співвласниками житлового будинку є відповідач по справі, якій належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку. Інша частина будинку належить [PERSON] В частині мансардного приміщення проживає [PERSON] Позивач також зазначила, що 23 травня 1980 року Києво-Святошинський районний суд Київської воласті ухвалив рішення згідно якого за нею було визнано право власності на 17/100 частин житлового будинку та виділено веранду зі сходами та туалетом площею 4,7 кв.м., коридор з погрібом площею 1,5 кв.м., ванну площею 2,1 кв.м., кухню площею 4,8 кв.м., кімнату площею 11,6 кв.м., сарай. За [PERSON] було визнано право власності на 8/100 частин будинку та виділено їй веранду мансардну площею 10,6 кв.м., кімнату площею 18,8 кв.м. Рішенням Боярської міської ради народних депутатів від 30.05.1979 року № 10 за [PERSON] було узаконено самовільно прибудовані до частини житлового будинку сіни площею 4,7 кв.м. та обладнану на мансарді житлову літню кімнату площею 17 кв.м., кладову площею 1,6 кв.м., веранду площею 10,3, що належала померлому [PERSON] На даний час відповідно до технічного паспорту Києво- Святошинського БТ1 станом на 25.09.2002 року спірний житловий будинок є одноповерховим з мансардою, трьохквартирним, загальною площею 164,2 кв.м., житловою - 68,6 кв.м. Мансардова частина будинку складається з приміщень № 1-13, кладова площею 1,6 кв.м., № 1-14 житлова кімната площею 17,0 кв.м., № 1-15 веранда площею 10,3 кв.м. та самочинно побудованих приміщень позначених під № II та № III. [ADDRESS] житлового будинку належить відповідачці [PERSON]. Проживає в цій частині її син [PERSON], який користується в тому числі і приміщеннями мансарди, позначеними по техпаспорту БТІ під № 1 -13, № 1 -14, № 1 -15, № II та № III. В [ADDRESS] проживає третя особа по справі [PERSON]. [ADDRESS] належить позивачці на праві власності. Кожна квартира житлового будинку має окремий вхід. Позивач посилається, що на даний час відповідач по справі створює їй перешкоди в користуванні горищем (мансардою) над частиною житлового будинку, яка належить їй на праві власності. А саме, відповідачкою було перегороджено їй вхід на горище. Сходи на горище, якими вона користувалась розміщені в належному їй на праві власності приміщенні позначеному по техпаспорту 3-5. Відповідачкою було встановлено на горищі перегородку з ДСП, яка перегородила позивачці доступ до горища, тобто по сходах вона не може піднятись на горище, так як упирається у перегородку. Позивач послалась, що даний факт підтверджується актом складеним депутатом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.05.2017р., листом виконкому Боярської міськради від 02.09.2016 р., висновком Києво-Святошинського ВП від 06.12.2015 р. Позивач вважає, що відповідач своїми неправомірними діями порушує її права, так як частина горища над її частиною житлового будинку належить їй відповідно до її частки у праві власності на житловий будинок. А відповідач має право користуватись тільки горищем (мансардою) над її частиною житлового будинку, а саме [ADDRESS]. Її ж приміщення [ADDRESS] знаходяться з іншого кінця будинку і межують з нею. Між їх частинами знаходяться приміщення [ADDRESS], в яких проживає [PERSON] Фактично мансардне приміщення будинку - горище є об'єктом спільної часткової власності і кожен із співвласників має право на користування ним. Позивач посилається на те, що своїми неправомірними діями відповідач не тільки порушує її права власника частини житлового будинку, а й створює їй нестерпні для проживання умови. Позивач зазначає, що не може спокійно проживати в належній їй частині будинку, так як над її приміщеннями по горищі постійно хтось ходить та проводить роботи, чим створюється шум, стукіт та таке інше. Їй відомо, що там на горищі створено автомайстерню по ремонту автомобілів. Тому, щоб захистити своє порушене право вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на статті 15,16, 356, 358, 391 ЦК України, просить суд усунути їй, [PERSON], перешкоди у користуванні горищем (мансардним приміщенням) житлового [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні горищем (мансардним приміщенням) житлового будинку та знести встановлену перегородку біля сходів, які ведуть на горище із приміщення позначеному по технічному паспорті БТІ 3-5, у веранді мансардного поверху площею 10,3 кв.м. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і осново- положних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 17/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право па спадщину за заповітом від 13.02.2001 року, посвідченого Цебровою Л.М., державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого у реєстрі за [NUMBER] та зареєстрованого в Києво-Святошинському БТІ 21.02.2001 року за реєстровим [NUMBER] (а.с. 5, 5 звор., 105). Відповідач [PERSON] є власником 58/100 часток житлового [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого по [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право па спадщину за заповітом від 19.10.2016 року, посвідченого Панікар В.М., державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого у реєстрі за [NUMBER]. Третя особа по справі [PERSON] є власником 1/4 частини житлового [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право па спадщину за законом від 08.09.2004 року, посвідченого Панікар В.М., державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого у реєстрі за [NUMBER] та зареєстрованого в Києво-Святошинському БТІ 21.09.2004 року (а.с. 5, 5 звор.). Вказаний житловий будинок на плані земельної ділянки зазначений під літ. "А" (р.п. - 1966), має розмір житлової площі - 68,6 кв.м. Загальна площа будинку - 157,6 кв.м. Біля будинку є: сарай літ. "Б"; погріб літ. „під Б"; сарай літ. „В", убиральня літ. „Г"; альтанка літ. „Д"; гараж літ. „Е"; огорожа №№ 1-4. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності (ч.1 ст.356 ЦК України). Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Судом встановлено, що попереднім власником частини житлового будинку, що належить відповідачу [PERSON] була її мати [PERSON], яка померла [INFO]: 1/2 частки - на підставі договору дарування, посвідченого 09.01.1968 року Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою за р. № 33 та зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.01.1968 року за номером 2903; 8/100 часток - на підставі договору дарування, посвідченого 08.10.1988 року Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою за р. № 2704 та зареєстрованого в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації 09.10.2002 року за номером 2903 (а.с. 109, 110). Відповідно до договору дарування від 09.01.1968 року [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 79, 80). Згідно рішення Києво-Святошинського районного народного суду від 09.10.1972 року (а.с. 81, 81 звор., 88, 88 звор.), у цивільній справі №2-1165 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розділ домоволодіння, зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 08 грудня 1972 року за [NUMBER], визнано право власності за [PERSON] на 1/4 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] з 1/2 частини будинку, що рахувався за [PERSON] на праві особистої власності, та виділено у конкретне користування: кімнату 2-4, 20 кв.м., санвузол 2-5, 2,9 кв.м., частину прихожої 2-1 - 2,6 кв.м. Остальну 1/4 частину домоволодіння: кімнату 12 кв.м., кухню 4,9 кв.м., частину прихожої - 4,1 кв.м., та мансарду 46,6 кв. м. залишено [PERSON]. Згідно рішення виконавчого комітету Боярської міської ради народних депутатів від 29.04.1974 року №07, (а.с. 82 звор.), на підставі заяви гр-ки [PERSON] про узаконення прибудови розміром 2,60 х 1,22, побудованої її бувшим чоловіком [PERSON], узаконено прибудову розміром 2,60 х 1,22 до частини будинковолодіння гр. [PERSON] по [ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету Боярської міської ради народних депутатів від 30.05.1979 року №10, (а.с.90 звор.), на підставі заяви гр-ки [PERSON], про дозвіл на узаконення самовільних прибудов до житлового [ADDRESS], що були виконані гр-ном [PERSON], який помер, узаконено самовільно прибудовані до частини житлового [ADDRESS], сіни площею 4,70 кв.м. та обладнану на мансарді житлову літню кімнату площею 17 кв.м., кладову площею 1,60 кв.м., веранду площею 10,30 кв.м., що належала померлому [PERSON] Згідно рішення виконавчого комітету Боярської міської ради народних депутатів від 26.06.1979 року №12 (а.с.90), на підставі заяви гр-ки [PERSON], про дозвіл на узаконення самовільно збудованого сараю на присадибній ділянці по [ADDRESS], який збудовано її батьком [PERSON], який помер, узаконено самовільно збудований сарай розміром 4,45 х 7,05 м на присадибній ділянці по [ADDRESS], що належав померлому [PERSON] Рішенням Києво-Святошинського районного народного суду від 23.05.1980 року у цивільній справі за позовом [PERSON] про визнання права власності на 1\\4 частину будинку, розподіл будинку та майна (а.с. 93, 98-100), розділено будинок в натурі. Згідно даного рішення суду визнано за [PERSON] право власності на 8/100 часток будинку, розташованого в [ADDRESS] та виділено їй веранду мансарду площею 10,6 кв. м., кімнату площею 18,8 кв. м. Суд зобов'язав [PERSON] за свій рахунок приєднати за допомогою коридору мансардного приміщення з мансардним приміщенням [PERSON] (а.с.99-99 зв.). Тобто весь другий поверх належав [PERSON] та [PERSON]. На час розгляду справи весь другий поверх, тобто мансарда належить відповідачу [PERSON] Також судом визнано за [PERSON] право власності на 17/100 часток будинку та виділено їй веранду зі сходами і туалетом площею 4,7 кв.м., коридор з погребом площею 1,5 кв.м., ванну площею 2,1 кв. м., кухню площею 4,8 кв.м., кімнату площею 11,4 кв. м., госпсарай. Відповідно до договору дарування від 08.10.1988 року Дон [PERSON] подарувала [PERSON] 8/100 часток спірного житлового будинку, які належали [PERSON] на підставі вищезазначеного рішення Києво-Святошинського районного народного суду від 23.05.1980 року, зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації за [NUMBER]. Згідно договору дарування (а.с. 95) [PERSON] подарувала [PERSON] 17/100 будинку. В користуванні обдарованої перейшла веранда зі сходами площею 4,7 кв.м., коридор з погребом площею 1,5 кв.м., ванна площею 2,1 кв. м., кухня площею 4,8 кв.м., кімната площею 11,4 кв. Після смерті [PERSON] власником 17/100 часток вищезазначеного житлового будинку знову стала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право па спадщину за заповітом від 13.02.2001 року, посвідченого Цебровою Л.М., державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого у реєстрі за [NUMBER] та зареєстрованого в Києво-Святошинському БТІ 21.02.2001 року за реєстровим [NUMBER] (а.с. 5, 5 звор., 105). Судом встановлено, що сходи, які знаходяться в належному на праві власності позивачу [PERSON] приміщенні позначеному на технічному паспорті БТІ під №3-5 ведуть до мансардного приміщення, яке належить на праві власності відповідачу [PERSON], доступ до якого перегороджений плитою із ДСП, що підтверджується актом депутата Боярської міської ради від 18.05.2017р. (а.с. 14). Позивач [PERSON] вважає, що таким чином відповідачкою їй перегороджено доступ до горища над частиною житлового будинку, яка належить їй на праві власності. Однак, таке посилання не підтверджено належними доказами, що саме відповідачем перегороджено доступ до горища. Так, позивачем до позовної заяви додано відповідь Виконавчого комітету Боярської міської ради на звернення [PERSON] від 02.09.2016 року, в якій зазначено, що комісією встановлено, що гр. [PERSON] дійсно закрито доступ до мансардного приміщення і що йому надано попередження про звільнення веранди в мансардному поверсі площею 10,3 кв.м. (а.с.11). Також, у доданому позивачем Висновку Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 06.12.2015р. на подану нею заяву зазначено, що матеріалами перевірки не встановлено, що гр. [PERSON] перешкоджає гр. [PERSON] користуватись її частиною горища (а.с.13). Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Статтею 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В даному випадку закон не передбачає можливості обмеження права відповідача у здійсненні його права власності належним їй приміщенням. Отже, враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами, що саме відповідач [PERSON] перешкоджає їй користуватися горищем житлового будинку, також те, що доступ позивача до горища через приміщення, яке належить на праві власності відповідачу обмежить її право власності, а також те, що доступ до горища можливий лише через дане приміщення, за відсутністю законних підстав для цього, суд відмовляє позивачу [PERSON] в її позовних вимогах.

Outcome: dismissed