Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 28.08.2013 року, укладеним між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], в сумі 15526,64 грн., яка утворилась станом на 02.10.2018 року, посилаючись на порушення боржником своїх зобов'язань. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про судові засідання останній повідомлявся судовими повістками, які було направлено за місцем його реєстрації, однак, поштові конверти повернулися до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи, що [PERSON] направлені йому повідомлення не отримував, відповідач також був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд виконав усі необхідні дії щодо своєчасного повідомлення [PERSON] про день та час розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі останній на адресу суду не надсилав. Враховуючи вище викладене, він вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому слід зазначити, що на адресу [PERSON] також було направлено копію ухвали про відкриття провадження, в якій було встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до даного часу такого відзиву суду також надано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, згідно із договором від 28.08.2013 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок відповідно до умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 21.05.2018 року змінено найменування з Публічного акціонерного товариство комерційний банк "ПриватБанк", на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ "ПриватБанк". Після укладення договору, між позивачем та відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Ці зобов'язання, згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Так, позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, а тому, станом на 02.10.2018 року, його заборгованість за кредитним договором, згідно із наданим розрахунком, становить 15526,64 грн. та складається з: заборгованості по кредиту 5000,00 грн., відсоткам за користування кредитом - 1634,16 грн., 7676,93 грн. - пені, а також штрафу 500 грн. - фіксованої частини та 715,55 грн. - процентної складової, що підтверджується наданим розрахунком, наявним в матеріалах справи. Таким чином, оскільки відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того, протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, тобто, свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з нього на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved