Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії "Інфоксводоканал", за яким просив суд розірвати договір про надання послуг центрального водопостачання та обслуговування мереж водопостачання № 15/4-у від 27.03.2013 року. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказує, шо ТОВ «Інфокс» в особі філії "Інфоксводоканал" надала технічні умови № 740-29 від 13.12.2012 [PERSON] та технічні умови № 741-29 від 13.12.2012 року. 27.03.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Інфокс» в особі філії "Інфоксводоканал" укладено договір №15/4-у про надання послуг централізованого водопостачання та обслуговування мереж водопостачання. Позивач зазначає, що відповідач без погодження з [PERSON] надав дозвіл третім особам на підключення до трубопроводу [PERSON] в супереч проектній документації. Тим самим, порушив умови договору № 15/4-у та завдав матеріальної шкоди Позивачу, а саме нарахування заборгованості. У зв`язку із цим [PERSON] був вимушений звернутися до суду. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просив його задовольнити у повному обсязі. Представник ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити, пояснивши, що ситуаційний план робочого проекту водопостачання приватних житлових будинків, а саме узгодження № 1093/2 п . 3 передбачає укладення договору на утримання абонентської мережі з одним їх користувачів, з письмової згоди іншого, замовниками зазначеного проекту є [PERSON] та [PERSON] Отже, договір № 15/4-у було укладено з [PERSON] , відповідно до якого він є утримувачем абонентської мережі. Також відповідач зазначила, що зазначені особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не звертались до ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" для отримання технічних умов для підключення до абонентської мережі [PERSON] . Треті особи у судове засідання не з`явились повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Інфокс» в особі філії "Інфоксводоканал" укладено договір №15/4-у про надання послуг централізованого водопостачання та обслуговування мереж водопостачання. Відповідно до п. 2.4.1 договору утримувач зобов`язується утримувати в належному технічно справному стані споживчі мережі, прилади та пристрої на них. Оскільки, позивач не належним чином виконував зобов`язання по спірному договору, до його мережі без його згоди приєднались інші особи, а він у свою чергу не повідомив відповідача, у зв`язку із чим почав нараховуватися борг. Листом від 20.09.2018 року № К-418 [PERSON] було повідомлено, що йому та його сусідам потрібно визначитися з відповідальною особою за такий вузол обліку. Відповідно до п. 3.2 договору оплата об`ємів витоку води, зафіксованих актами обстеження представника "Виробника", різниця між показниками загального приладу обліку та сумарним об`ємом води, зафіксованим індивідуальними приладами або за нормами водопостачання, здійснюється "Утримуваем" на розрахунковий рахунок "Виробника" на протязі місяця з моменту отримання рахунку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1, 2 статті 652 Цивільного кодексу України, на яку в обґрунтування своїх вимог послався Позивач, передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Тобто розірвання договору через істотну зміну обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли залишення відповідного правочину в силі призведе до завдання шкоди стороні. При цьому можливість розірвання договору пов`язується безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою ст. 652 ЦК України за істотної зміни обставин. Отже, підставою для розірвання договору у судовому порядку може бути доведений належними та допустимими доказами факт невиконання стороною зобов`язань за ним або наявність істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні договору. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Між тим, позивачем не доведено обґрунтованості його аргументів щодо істотної зміни обставин після укладення оскаржуваного договору, яка (зміна) була б пов`язана з неможливістю виконання оскаржуваного договору. Таким чином, враховуючи вищевикладене, матеріали даної цивільної справи не містять переконливих доказів які вказували б про порушення прав, свобод та інтересів позивача, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав в задоволенні позову Відповідно до положень ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: dismissed