Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 20 січня 2014 року ПАТ "ОТП Банк" надав відповідачеві [PERSON] споживчий кредит в сумі 20320 грн., зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредиту в твердій грошовій сумі в розмірі 396,24 грн., з поверненням у строк до 20 січня 2017 року. В подальшому 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого ПАТ "ОТП Банк" відступив позивачеві право вимоги заборгованості за вказаним вище договором про надання споживчого кредиту до відповідача [PERSON] Відповідач не виконала свої договірні зобовязання, внаслідок чого в неї виникла заборгованість: по кредиту - в сумі 19190,80 грн., по відсоткам за користування кредитом - в сумі 1,46 грн., по комісії за обслуговування кредиту - в сумі 3579,82 грн., всього - 22772,08 грн. На підставі викладеного, позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 22772,08 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В судовому засіданні представник позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" [PERSON] підтримала позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечила та пояснила, що вона ніколи не отримувала кредит в ПАТ "ОТП Банк" та не підписувала ніякого кредитного договору. Про існування договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 20 січня 2014 року, укладеного нібито від її імені, вона дізналась лише з тексту позовної заяви в даній цивільній справі. Висновком судово-почеркознавчої експертизи, проведеної за її клопотанням, встановлено, що підписи позичальника на кредитному договорі виконані не нею, а іншою особою. Жодних платежів по сплаті кредитної заборгованості на користь ПАТ "ОТП Банк" або ТОВ "ОТП Факторинг Україна" вона не здійснювала. Просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позовні вимоги позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на приписах ст.ст.1049, 1054 ЦК України, а також на приписах цього Кодексу щодо загальних положень про зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження обґрунтованості позову позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" надав суду договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], укладений 20 січня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] (л/с 4-5). При цьому, хоча позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не був стороною кредитного договору, але він є новим кредитором в цих зобовязаннях та належним позивачем. Так, 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1 (л/с 20-24), відповідно до умов якого ПАТ "ОТП Банк" відступив позивачеві право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 20 січня 2014 року до відповідача [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що вона ніколи не отримувала кредит в ПАТ "ОТП Банк" та не підписувала ніякого кредитного договору. З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 109-ПТ від 07 квітня 2017 року (л/с 84-96) вбачається, що всі підписи від імені [PERSON] в договорі про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 20 січня 2014 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Крім того, в судовому засіданні досліджено розширений розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 20 січня 2014 року (л/с 104, 106), з якого вбачається, що в рахунок погашення кредитної заборгованості були сплачені грошові кошти: 20 лютого 2014 року - в сумі 961 грн., 20 березня 2014 року - в сумі 961 грн. Надходження коштів на погашення кредитної заборгованості підтверджується: меморіальним ордером № 15096657 від 18 лютого 2014 року на суму 961 грн. (л/с 115), меморіальним ордером № 16384347 від 20 березня 2014 року на суму 961 грн. (л/с 115) та двома скріншотами з програмного забезпечення ПАТ "ОТП Банк" (л/с 116-117). Проте, в зазначених банківських документах не вказано імені платника. При цьому, в судовому засіданні відповідач [PERSON] категорично заперечувала факт сплати нею кредитної заборгованості, а позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти на погашення кредитної заборгованості надійшли від відповідача [PERSON], а не від іншої особи. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд вважає, що позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не надав суду належних та допустимих доказів на спростування доводів відповідача [PERSON] про те, що вона не підписувала спірний договір та не отримувала кредит в ПАТ "ОТП Банк". Відповідно, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факт оформлення відповідачем [PERSON] кредиту шляхом підписання договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 20 січня 2014 року та факт отримання відповідачем [PERSON] кредиту в ПАТ "ОТП Банк". Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 20 січня 2014 року позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не довів, чим не виконав вимоги ст.ст.10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі викладеного суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного суд вважає, що судові витрати позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 420 грн.) відшкодуванню не підлягають, узвязку з відмовою в задоволенні позову. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на користь відповідача [PERSON] судові витрати, пов'язані із проведенням судово-почеркознавчої експертизи, в сумі 2250,24 грн.

Outcome: approved