overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 11777.47 грн. та судових витрат. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справу у його відсутність. В судовому засіданні відповідач позов визнав, просив слухати справу без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] (далі - Відповідач) звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав(-ла) Заяву No б/н від 09.12.2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] з "Умов та правил надання банківських послуг" та [PERSON] з "Тарифів Банку" додаються до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.63 Договору) - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через wеb- сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", що діяв на підставі Ліцензії НБУ No 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ No 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 7 463.04 грн. та судові витрати у справі. В обгрунтування позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання представник позивача не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки до суду відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином згідно ст.74 ЦПК України. За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що 18.11.2011 року між ПАТ "Дельта Банк", , та відповідачкою укладено договір № 002-17995-181111 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно п.1.2 якого Банк відкриває відповідачу картковий рахунок №26257905352519, оформляє та видає картку і здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті "Visa Класичний". Додатком № 1 до кредитного договору встановлено тарифи на обслуговування платіжних карток "Visa Classic" тарифного пакету "Класичний". Згідно п.1.3 кредитного договору Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт на рахунку в сумі 3000 грн. Пунктом 3.6 кредитного договору передбачено обов'язок держателя картки щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, обов'язковими складовими якого є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. У відповідності до ст.525, 526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідачем порушено графік погашення заборгованості по кредиту, вимоги позивача про стягнення заборгованості є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно розрахунку станом на 10.03.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 7463,04 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки колгоспника [NUMBER] виданої 03.03.1972 року на ім'я "[PERSON]" з облікованим періодом роботи в колгоспі "Победа" з 1971 року по 1974 рік. Необхідність встановлення даного юридичного факту виникла в нього в зв'язку з перерахунком розміру призначеної йому пенсії за віком, для чого він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області, де йому було відмовлено у зв'язку з тим, що в самій трудовій книжці колгоспника ім'я записано як, "[PERSON]" та рік народження виправлено з 1950 на 1956 року, тоді як його по-батькові "[PERSON]", а дата народження - [INFO] року. Належність саме йому трудової книжки підтверджується іншою трудовою книжкою колгоспника №141 виданої 11.01.1979 року у якій відомості про роботу в колгоспі "Победа", а в подальшому КСП "Победа" та паспорт громадянина України містять прізвище, ім'я та по-батькові "[PERSON]" з датою народження - [INFO] року. Разом із тим, не підтверджено факт його роботи у колгоспі "Победа" в період з 1971 року по 1974 рік, про що зазначено у трудовій книжці [NUMBER] виданої 03.03.1972 року, так як згідно архівної довідки Томаківської районної державної адміністрації від 1.02.2016 року №6 відомості про вступ та вихід його з членів колгоспу "Победа" у вказаний вище період відсутні. У судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву та просив суд встановити юридичний факт. Заінтересована особа - Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у своїй письмовій заяві повідомило, що є правонаступником усіх прав та обов'язків колишнього управління ПФУ у Томаківському районі внаслідок реорганізації, про що просить розглянути справу за відсутності свого представника на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що працювали разом з [PERSON] в колгоспі "Победа" в період з 1971 та 1074 роки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що існують усі підстави задовольнити заяву [PERSON] виходячи з наступних обставин. Заявник надав суду достатньо доказів вважати, що трудова книжка колгоспника [NUMBER] заведена 03.03.1972 року на ім'я [PERSON] з обліковим записом роботи в колгоспі "Победа" з 1971 року по 1974 рік належить саме йому. Свідки [PERSON] та [PERSON], будучи допитані у судовому засіданні, підтвердили, що [PERSON] працював в колгоспі "Победа" разом з ними, у тому числі в період 1971 року та 1974 року. Заявник також довів, що в позасудовому порядку внести належним чином виправлення в трудову книжку неможливо, оскільки і в архівах не збереглися відомості про його трудову діяльність. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22.10.2015 року відповідач в кварталі № 13 виділу №44 Либохорівського лісництва державного підприємства ,,Боринське лісове господарство" на території с.Карпатське Турківського району Львівської області, що відноситься до природно-заповідного фонду, є заказником місцевого значення ,,Либохорівський" та розташований на території Карпатської сільської ради Турківського району Львівської області, умисно незаконно зрізав три сироростучі смереку загальною кубомасою 2,84 м. куб., чим завдав шкоду державі в розмірі 14096 гривень . Факт вчинення лісопорушення та розмір заподіяної шкоди відповідачем підтверджується вироком Турківського районного суду Львівської області від 09.02.2016 року про засудження відповідача по ст.246 КК України за вчинення лісопорушення. У судовому засіданні прокурор Кричківського В.М. позов підтримав, посилаючись на ті ж обставини і докази, які зазначені у позовній заяві і дав пояснення, доповнивши, що сільська рада повідомила, що не має можливості пред"явити позов . Не заперечує відносно винесення заочного рішення. У судове засідання представник Карпатської сільської ради Турківського району Львівської області не з'явився, без поважних причин хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону, що підтверджується розпискою про вручення. У судове засідання відповідач не з"явився без поважних причин, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Заслухавши пояснення позивача прокурора Кричківського В.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 09.02.2016 року відповідач в кварталі № 13 виділу №44 Либохорівського лісництва державного підприємства ,,Боринське лісове господарство" на території с.Карпатське Турківського району Львівської області, що відноситься до природно-заповідного фонду, є заказником місцевого значення ,,Либохорівський" та розташований на території Карпатської сільської ради Турківського району Львівської області, умисно незаконно зрізав три сироростучі смереку загальною кубомасою 2,84 м. куб., чим завдав шкоду державі в розмірі 14096 гривень . Вина відповідача у вчиненні лісопорушення та розмір заподіяної шкоди підтверджується вироком Турківського районного суду Львівської області від 09.02.2016 року про засудження відповідача по ст.246 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. з конфіскацією незаконно здобутого. Вищенаведене підтверджується поясненнями позивача прокурора Кричківського В.М., вироком Турківського районного суду Львівської області від 09.02.2016 року про засудження відповідача по ст.246 КК України за вчинення лісопорушення. Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір заподіяної шкоди за лісопорушення підлягає стягненню до місцевих бюджетів. Відповідно до ст.107 ЛК України відповідач зобов`язаний відшкодувати заподіяну шкоду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 28.07.2016 року відповідач в кварталі №5 обходу № 1 виділу № 9 Сянківського лісництва державного підприємства ,,Боринське лісове господарство" на території Турківського району Львівської області, що відноситься до природно-заповідного фонду є заказником місцевого значення ,,Надсянський" та розташований на території Нижньотурівської сільської ради Турківського району Львівської області, незаконно зрізав два сироростучі породи ,,ялиця " загальною кубомасою 6,59 м. куб., чим завдав шкоду державі в розмірі 18084 гривень. Факт вчинення лісопорушення та розмір заподіяної шкоди відповідачем підтверджується вироком Турківського районного суду Львівської області від 21.11.2016 року про засудження відповідача по ст.246 КК України за вчинення лісопорушення. У судовому засіданні прокурор Кричківський В.М. позов підтримав, посилаючись на ті ж обставини і докази, які зазначені у позовній заяві і дав пояснення, доповнивши, що сільська рада повідомила, що не має можливості пред"явити позов. У судове засідання представник Нижньотурівської сільської ради Турківського району Львівської області не з'явився без поважних причин, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону, що підтверджується розпискою про вручення. У судовому засіданні відповідач позов не визнав і пояснив, що не має грошей на відшкодування шкоди і має на утриманні діти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28.07.2016 року відповідач в кварталі №5 обходу №1 виділу № 9 Сянківського лісництва державного підприємства ,,Боринське лісове господарство" на території Турківського району Львівської області, що відноситься до природно-заповідного фонду, є заказником місцевого значення ,,Надсянський" та розташований на території Нижньотурівської сільської ради Турківського району Львівської області умисно незаконно зрізав два сироростучі породи ,,ялиця " загальною кубомасою 6,59 м. куб., чим завдав шкоду державі в розмірі 18084 гривень. Вина відповідача у вчиненні лісопорушення та розмір заподіяної шкоди підтверджується вироком Турківського районного суду Львівської області від 21.11.2016 року про засудження відповідача по ст.246 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. Вищенаведене підтверджується поясненнями сторін, вироком Турківського районного суду Львівської області від 21.11.2016 року про засудження відповідача по ст.246 КК України за вчинення лісопорушення. Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір заподіяної шкоди за лісопорушення підлягає стягненню до місцевих бюджетів. Відповідно до ст.107 ЛК України відповідач зобов"язаний відшкодувати заподіяну шкоду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви посилався на ту обставину, що [INFO] помер його батько [PERSON] . У ході оформлення спадщини з`ясувалось, що згідно документів він та його батько мають різні прізвища, а саме батько " [PERSON] ", а заявник " [PERSON] ". На даний час заявнику необхідно встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його батьком, оскільки встановлення даного факту необхідне для оформлення спадщини після смерті батька. Просить розглянути справу за його відсутності. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, суд встановив, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.04.1983 року, [PERSON] народився [INFO] в місті Кривий Ріг. Батьками значиться - [PERSON] та [PERSON] . З копії паспорта серії [NUMBER] від 09.10.2002 року вбачається, що прізвище заявника зазначено " [PERSON] ", та російською мовою " [PERSON] ". Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] від 21.12.1999 року, [PERSON] народився [INFO] , прізвище російською мовою вказано " [PERSON] ". Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2020 року, [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з копії екзаменаційної картки водія від 03.01.2002 року, прізвище заявника зазначено " [PERSON] ". З довідки Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №499 вбачається, що [PERSON] має в користуванні земельні ділянки для ведення садівництва та для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.\~Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.\~ У відповідності до ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.\~ Таким чином, відсутність документів, які б підтверджували, що [PERSON] є батьком [PERSON] , позбавляє його права для звернення з заявою про прийняття спадщини, та, оскільки, в позасудовому засіданні встановити факт родинних відносин іншим способом не надається можливим, тому, зважаючи на викладене, суд задовольняє заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача 115200 грн завданої шкоди в порядку регресу та суму сплаченого судового збору. Ухвалою від 29 липня 2021 року за клопотанням представника позивача до участі у справі залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія" "ТАС" (далі - АТ "СК "ТАС". На обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 13 лютого 2017 року о 21 год 15 хв трапилась ДТП, а саме: [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки "Daewoo\~Matiz", н.з. [NUMBER] , на а/д Н-09 Мукачево - Львів в селищі Лисець вчинила наїзд на пішохода [PERSON] , який впав на проїзну частину дороги, після чого на нього вчинено наїзд автомобілем марки "Peugeot 307 SW", н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події. Постановою від\~31\~липня 2018\~року кримінальне\~провадження №12017090000000042\~від 14\~лютого 2017року закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Представник позивача\~зазначає,\~що цивільно-правова\~відповідальність відповідачки\~на момент\~ДТП застрахована\~не була.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач у липні 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення франшизи. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником автомобіля "Toyota" д.н.з. [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2019 року відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Розмір метеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Toyota" д.н.з. [NUMBER] становить суму 18279,00 грн., розмір франшизи становить у розмірі 2 000,00 грн. Суму страхового відшкодування позивачу було сплачено АТ "СГ "ТАС". У зв`язку з чим, позивач просить про стягнення з відповідача франшизи у розмірі 2 000,00 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, однак його представник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просив зобов'язати відповідача звільнити належні йому на праві власності сарай "В" та гараж "Г", розташовані при домоволодінні в [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказав, що рішенням Черняхівського районного суду від 07.04.2010 року йому виділено на праві приватної власності вище зазначені приміщення. На початку 2014 відповідач самовільно зайняла їх і добровільно звільнити не бажає. В зв'язку з цим, він змушений звернутися до суду для захистом своїх прав. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав з вище викладених підстав та просив його задовольнити зобов'язавши відповідача звільнити належні йому приміщення. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона не користується належними позивачу сараєм та гаражем. Він у них зберігає свої речі. Просила в позові відмовити за безпідставністю. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне: Рішенням Черняхівського районного суду від 07.04.2010 року [PERSON] виділені гараж "Г" та сарай "В". (а.с.3-4). Дане рішення вступило в законну силу 18.04.2010 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач не надав жодних доказів порушення його прав відповідачем, а відповідач категорично заперечила, що займає спірні приміщення. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що заявлений позов є необгрунтованим, оскільки позивачем не надано жодного доказу на його підтвердження. В зв'язку з цим, суд відмовляє в його задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

20.08.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про перегляд судового рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на самовільно побудовані будівлі в частині визнання права власності за позивачами на будівлі: сарай - літ. "О" та сарай літ. "Н" по [ADDRESS]; просить скасувати запис в державному реєстрі прав власності за позивачами на зазначене нерухоме майно. В частині визнання за позивачами права власності на сарай - літ. "О" та сарай літ. "Н" по [ADDRESS] в задоволенні позовних вимог просять відмовити. В судове засідання [PERSON], [PERSON] надали письмову заяву відповідно до якої просять заяву розглядати у їх відсутності. В судове засідання представник відповідача надав до суду заяву відповідповідно до якої не заперечує проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Згідно ч. 1 ст. 365 ЦПК України, заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Outcome: approved