Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі ПАТ "ММК ім. Ілліча"), зазначивши, що з 01.11.2002 року по 29.07.2011 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, з березня 2003 року при виплаті заробітної плати не проводилась індексація передбачена діючим законодавством, внаслідок чого порушені його права на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом зобов'язання підприємства провести перерахунок. Просить стягнути з відповідача на його користь індексацію заробітної плати за період з 01 березня 2003 року по 03.06.2013 року, а також виплатити йому компенсацію, яка нараховується при втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", та стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ "ММК ім. Ілліча" до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, розрахунок суми індексації з компенсацією, що підлягає сплаті позивачу та письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких позовні вимоги визнає частково. Дійсно, в період з березня 2003 року по травень 2006 року відповідачем допускався некоректний розрахунок суми індексації, яка підлягала виплаті позивачу. Разом з тим, починаючи з 01.08.2006 року будь-які порушення в частині розрахунків з позивачем по сумах індексації заробітної плати в діяльності відповідача відсутні. На підставі викладеного, відповідач позовні вимоги про стягнення індексації та компенсації по заробітній платі визнав частково за період з березня 2003 року по липень 2006 року в сумі 1070,60 грн., про що надав відповідний розрахунок суми індексації з компенсацією, що підлягає сплаті позивачу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 01.11.2002 року по 29.07.2011 року перебував у трудових відносинах в ПАТ "ММК ім. Ілліча", що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. За цей період йому нараховувалась і виплачувалась заробітна плата. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713. Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Наявність факту порушення трудового законодавства в частині невиплати позивачу індексації заробітної плати вбачається з наданого суду розрахунку індексації заробітної плати з березня 2003 р. по липень 2006 р. Згідно з вказаним розрахунком розмір невиплачених сум індексації грошових доходів з компенсацією за вказаний період складає 1070,60 грн. Відповідно до вищевказаного розрахунку індексації заробітної плати, наданого відповідачем за період з серпня 2006 року по теперішній час вбачається, що відповідачем ПАТ «ММК імені Ілліча» індексація заробітної плати позивачу виплачувалась належним чином. Враховуючи, що згідно вищевказаних положень нормативних актів індексація на заробітну плату входить до структури заробітної плати, з якої проводяться відрахування податків та обов'язкових платежів як з заробітної плати, а в наданому відповідачем розрахунку індексації, що підлягає виплаті позивачу, не зазначені суми відповідних відрахувань податків і обов'язкових платежів, суд приходить до висновку, що при виплаті відповідачем присуджених для позивача сум належить утримати з них передбачені законом податки і обов'язкові платежі. З матеріалів справи вбачається, що розмір індексації заробітної плати [PERSON] та компенсації становить 1070,60 грн., як це обрахував у своєму розрахунку індексації з компенсацією на заробітну плату сам відповідач, представник відповідача в запереченнях до позовної заяви підтвердив правильність визначення цієї суми і те, що саме така сума індексації з компенсацією підлягає виплаті позивачу, суд визнає зазначену суму заборгованості встановленою та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Строк звернення до суду позивачем не пропущено, враховуючи ту обставину, що індексація входить у структуру заробітної плати згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», а відповідно до ст. 22 КЗпП України стягнення боргу по заробітній платі не обмежується строком позовної давності. На підставі ч.1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З договору про надання правової допомоги від 29.11.2013 року вбачається, що позивач доручає, а адвокат [PERSON] бере на себе зобов'язання по наданню позивачці правової консультаційної допомоги, складання процесуальних документів, а позивач в свою чергу зобов'язується прийняти зазначені послуги та сплатити їх в розмірі і порядку, передбаченому цим договором. Таким чином, позивачу була надана адвокатом [PERSON] правова допомога, а саме: юридична консультація в розмірі 50 гривень, складання позовної заяви - 200 грн., що підтверджено довідкою-актом про надання правової допомоги від 29.11.2013 року. Таким чином, суд, вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивачки витрати пов'язані з юридичною консультацією у розмірі - 50 гривень, та за складання позовної заяви - 200 грн., а усього стягнути суму у розмірі 250 грн. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., від сплати якого, згідно закону, звільнений позивач.

Outcome: partial