Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що є власником 43/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування частини житлового будинку. В користуванні знаходяться коридор 2-1, кухня 2-2, кімната 2-3, кімната 2-4, сходова клітина 4-1, кімната 4-2, сарай-літня кухня "В,в", сарай "Г", сарай "Д", уборна "У", огорожа 4. Відповідачі користуються іншими приміщеннями даного будинку. Відповідачі відмовляються укласти угоду про виділення житлового будинку в натурі. Вказуючи на виникнення суперечностей щодо спільного використання даного майна, просить виділити в натурі його частку, зокрема: коридор 2-1 площею 4,9 кв.м., кухню 2-2 площею 7,8 кв.м., кімнату 2-3 площею 20,3 кв.м., кімнату 2-4 площею 19,8 кв.м., сходову клітину 4-1 площею 2,3 кв.м., кімнату 4-2 площею 16,9 кв.м., літню кухню "В" з прибудовою до літери "В" літерою "в", сарай "Г", сарай "Д", уборну "У", ворота № 2, огорожу 3, огорожу 4, огорожу 8 по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] звернувся із зустрічним позовом, де вказує на те, що виділ будинку в натурі фактично був здійснений 18.08.1976 року, в подальшому позивач змінили розмір належної їм частки. Посилаючись на розбіжності, що містяться у правовстановлюючих документах, просить зобов"язати Житомирську міську раду прийняти рішення, яким визнати самочинне будівництво окремих приміщень спірного будинку, зобов"язати інспекцію архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області скласти та видати припис, [PERSON] знести самовільно збудовану жилу кімнату площею 16.9 кв.м., сходову клітину - 4-1, літню кухню "В" з прибудовою літери "В" літерою "в" та огорожу № 8. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав. За наслідками проведення судової експертизи позов просила задовольнити, справу слухати у її відсутності. Відповідач заперечував щодо задоволення позову. Під час розгляду справи 01.04.2015 року зал судових засідань покинув. В судовому засіданні від 30.04.2015 року у зв"язку з перешкоджанням у проведенні судового засідання на підставі ст. 91 ЦПК України ухвалено застосувати попередження, після продовження відповідачем таких дій, особу зобов"язано покинути зал судових засідань. Ухвалою суду від 30.03.2015 року позовні вимоги [PERSON] залишень без розгляду згідно ст. 207 ЦПК України. Інші учасники в судове засідання не з"явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Позивач [PERSON] є власником 43/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] згідно договору дарування від 24.10.1996 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON] є співвласниками даного житлового будинку в розмірі 57/200 частин кожний згідно договору купівлі-продажу від 21.06.2005 року. За умовами договору до покупців у конкретне користування перейшли наступні приміщення: кухня 1-1, ванна 1-2, жила кімната 1-3, жила кімната 1-4, сходова клітина 3-1, жила кімната 3-2, що складає 57/100 частин будинку. Матеріалами справи підтверджується, що рішенням архітектурно-будівельної комісії від 05.02.1987 року [PERSON] дозволено оформити господарські споруди, зокрема: сарай, літню кухню "В", сарай "Г". Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 266 від 10.04.2008 року надано дозвіл на оформлення права власності [PERSON] на сарай під літерою "Д" на земельній ділянці по [ADDRESS]. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.10.2008 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" відмовлено у задоволенні вимог позивача про повернення у власність господарських споруд. Підставою прийнятого рішення є встановлені судом обставини про належність на праві власності [PERSON], а в подальшому [PERSON], сараю-літньої кухні "В,в", сараю "Г", вбиральні "У". Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 10.12.2008 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 376 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За таких обставин, в спорі про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Висновком експертизи від 26.12.2014 року запропоновано один варіант виділення майна в натурі, який відповідає фактичному користуванню майном співвласниками. Розраховані експертом розміри частин спільного майна як 56/100 за [PERSON] та 44/100 частин за [PERSON] та [PERSON] є наслідком подальшого доповнення складу майна, що належить [PERSON], додатковими приміщеннями та господарськими спорудами. Дослідивши зміст висновку експертизи від 26.12.2014 року, суд приходить до переконання про необхідність виділу частини будинку відповідно до запропонованого експертом варіанту, оскільки таке виділення відповідає встановленому порядку користування майном, задовольняє вимоги співвласників щодо збереження належних частин. Крім того, такий варіант не передбачає переобладнання або перепланування.

Outcome: approved