Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 22.04.2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до ордеру на жиле приміщення серії Б № 00675 від 24.05.1995 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської районної ради депутатів м. Києва, [PERSON] із сім`єю отримав право на зайняття жилого приміщення квартири [ADDRESS] . На сьогоднішній день власником особового рахунку та наймачем квартири являється [PERSON] . Вказана квартира на даний час не приватизована. В квартирі зареєстровані та постійно проживають позивач, його дружина [PERSON] , син [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім них, в квартирі також зареєстровані донька позивача [PERSON] та син [PERSON] , проте в дійсності за вказаним місцем реєстрації [PERSON] не проживає в квартирі з 2001 року, а [PERSON] не проживає в квартирі з 2007 року. Наявність реєстрації в квартирі осіб, які в ній не проживають, тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, а також перешкоджає розпорядженню цим майном. У зв`язку з викладеним вище позивач просить суд визнати осіб [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] . Педставник позивача [PERSON] в судовому засіданні 20.08.2019 позовні вимоги підтримав, посилаючись на докази, які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 16.09.2019 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, однак судова повістка повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", тому судом було розміщено оголошення про виклик до суду на офіційному сайті "Судова влада". Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак судова повістка повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", тому судом було розміщено оголошення про виклик до суду на офіційному сайті "Судова влада". Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, 16.05.2019 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Згідно із ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно із ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцязнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідачів, виходячи із вимог ст. 128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп-2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема, позовна заява) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. Відповідно до ордеру на жиле приміщення серії Б № 00675 від 24.05.1995 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської районної ради депутатів м. Києва [PERSON] із сім`єю отримав право на зайняття жилого приміщення квартири [ADDRESS] , жилою площею 70,79 кв . м ., яке складається з п`яти кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Ордер виданий на склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що квартира на данний час не приватизована, власником особового рахунку та наймачем квартири являється [PERSON] . В квартирі зареєстровані та постійно проживають позивач, його дружина [PERSON] , син [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також в квартирі зареєстровані, донька позивача [PERSON] та син позивача [PERSON] , проте в дійсності за вказаним місцем реєстрації [PERSON] не проживає в квартирі з 2001 року, а [PERSON] не проживає в квартирі з 2007 року. Згідно Акту обстеження квартири [ADDRESS] від 23.01.2019, складеними комісією Житлово-експлуатаційної дільниці № 319 засвідченого підписами мешканців цього будинку, мешканці будинку [ADDRESS] підтверджують факт, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2001 року, [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2007 року. Даний акт підписаний начальником ЖЕД-319 [PERSON] . Відповідно ст. 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідачі не зверталися до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі, не надавали доказів поважних причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачі не проживають у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не мають наміру там проживати, а отже є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Факт реєстрації в квартирі відповідачів завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 768,40грн, а саме з кожного по 384,20грн.

Outcome: approved