Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

14 листопада 2018 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] ( [ADDRESS] ) до Публічного\~акціонерного товариства «УкрСоцбанк» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (65014, м. Одеса, вул. Ю. Олеші, буд. 6), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович (03131, м. Київ, провулок Музейний, буд. 10, приміщення 505), приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 19, офіс 1) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить постановити рішення, яким виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Аатолійовича від 31 жовтня 2017 року № 25449 про стягнення з неї на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 105775,08 доларів США визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором і виконавчий напис оспорюються, заборгованість не є безспірною. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 31 жовтня 2018 року від приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ІІритуляка Валерія Миколайовича одержано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57519412 датована 24 жовтня 2018 року за виконавчим написом № 25449, виданим 31 жовтня 2017 року. З вказаної постанови їй стало відомо, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович 31 жовтня 2017 року видав документ виконавчий напис № 25449 про стягнення з неї на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 105775,08 доларів США. Цей виконавчий напис вона не одержувала, його тексту немає, письмових вимог про усунення порушення також ні від кого також не одержувала. Про рішення суду щодо стягнення з неї на користь акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 105775,08 доларів США не відомо, а ні повісток, а ні рішення суду не одержувала. При цьому, як споживач фінансових послуг вона попередньо укладала кредитний договір з публічним акціонерним товариством «Форум Банк», по якому тепер завершується процедура ліквідації. Так, маючи лише середню освіту, будучи юридично необізнаною, довірилася працівнику банку оформити споживчий кредит і по домовленості з публічним акціонерним товариством «Форум Банк» акціонерним товариством «Укрсоцбанк» її договір з публічним акціонерним товариством «Форум Банк» було переукладено 19 лютого 2008 року. При переукладені договору кредиту було видано довідку про виплату боргу акціонерному товариству «Форум Банк», після чого між нею і акціонерним товариством «Укрсоцбанк» 19 лютого 2008 року було укладено у місті Одесі кредитний договір № 08-693/027-301, по якому вона отримала 65.000 гривень на ремонт квартири. Від акціонерного товариства «Укрсоцбанк» кредит в доларах СІІІА вона не одержувала, а було видано акціонерним товариством «Укрсоцбанк» по кредитному договору № 08-693/027-301 65000 гривень. З березня по листопад 2008 року повернула акціонерному товариству «Укрсоцбанк» 43000 гривень, а з грудня 2008 року по липень 2009 року повернула до кінця борг і проценти акціонерному товариству «Укрсоцбанк» в сумі 38000 гривень. Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» при видачі 65000 гривень утримало з неї комісію за відкриття рахунку 12311 гривень, за «інші послуги» 378 гривень, за страховку 9450 гривень. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії видало кредит в гривні в сумі 65000 гривень, одержало від неї зазначені вище 65177 гривень (43000 гривень + 38000 гривень + 12311 гривень + 378 гривень + 9450 гривень = 65177 гривень) і збитків ніяких не понесло. 20 лютого 2008 року між нею і акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») було укладено іпотечний договір на забезпечення виконання зобов`язання передачею в іпотеку нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , вартістю 363 400 гривень, що у доларовому еквіваленті на той час складало 71 960, 40 доларів США. З постанови приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 24 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 57519412 не видно, щоб іпотекодержатель надсилав їй вимогу про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, як то передбачено частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», тобто ніхто їй не надсилав. Всі дії по оформленню договорів робилися акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на його заготовлених бланках. Форма договору з позичальником не узгоджувалась, а була нав`язана без права на встановлення розбіжностей і заперечень, тому даний договір носить одностороннє імперативний, змішаний характер. На момент укладення Договору була надана типова форма кредитного Договору, яка була розроблена ПАТ «Укрсоцбанк». Як вбачається з правової позиції Конституційного Суду України, яка була викладена у рішенні від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011, кредитний договір який має вид формуляру та іншу стандартну форму є договором приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Отже, вона не мала реальної можливості змінити умови договору, шляхом складання протоколу розбіжностей та остаточного погодження запропонованих умов у офісі ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки, як зазначалося вище, відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договір приєднання, яким є договір, укладений між сторонами, виключає таку можливість. Виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» не відповідає положенням статей 85, 87 Закону України "Про нотаріат", Постанові Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ N 1172, N 2075 ( 2075-99-п ) від 11.11.99 N 693 (693-2000-п ) від 24.04.2000 N 1602 ( 1602-2001-п ) від 29.11.2001 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» нею оспорюються, заборгованість не є безспірною. 20 листопада 20118 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси передано вказану цивільну справу на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси. Згідно ухвали про передачу справи до розгляду за правилами підсудності від 20 листопада 2018 року даний спір не стосується захисту прав споживачів, а тому має розглядатися за правилами загальної підсудності. 18 грудня 2018 року з Суворовського районного суду м. Одеси до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] . За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року позов залишено без руху та надано строк для надання суду підтвердження оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (а.с. 29). 15 січня 2019 року позивачем надано оригінал квитанції на підтвердження оплати судового збору у встановленому порядку та визначеному розмірі (а.с. 31-33). 17 січня 2019 року по справі відкрито провадження, призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 36). 01 квітня 2019 року до суду надійшов відзив АТ «Укрсоцбанк», в якому зазначено, що напис є таким, що підлягає виконанню, оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» не погоджується з позовними вимогами, так як у сукупності позивач не наводить жодного аргументу для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У позивача укладено декілька кредитних договорів, у різних банках, в тому числі і з ПАТ «Укрсоцбанк», але їй незрозуміло, чи дійсно вона укладала відповідний правочин. Питання щодо несправедливості умов кредитного договору повинні розглядатись у іншому процесі з іншим предметом спору. Наявність заборгованості не спростована позивачем, а процедура вчинення виконавчого напису була додержана. В зв`язку з чим, просив відмовити у позовних вимогах в повному обсязі (а.с. 41-46). 02 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з доповненнями обґрунтувань та поясненнями, в яких, посилаючись на наявність справ та рішень в інших судах просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, так як заборгованість за кредитним договором і виконавчий напис оспорюється (а.с. 55-59). В підготовчому судовому засіданні 02 квітня 2019 року продовжений термін підготовчого судового засідання (а.с. 51-52). 23 квітня 2019 року до суду надійшла відповідь [PERSON] на відзив відповідача. В ньому також заявлено клопотання про залучення третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] (а.с.61-66). 14 травня 2019 року до суду надійшло клопотання [PERSON] про зупинення провадження по справі № 523/15922/18 (а.с. 80-82). 27 червня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання без участі виконавця (а.с.85). 12 липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій зазначає, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за ії відсутності, відповідно до положень частини 2 статті 211 ЦПК України (а.с.93-94). 25, 29 липня 2019 року та 10 вересня 2019 року до суду надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. щодо надання пояснень та про долучення по справі матеріалів виконавчого провадження, в якому також просить судове засідання провести без участі приватного виконавця Притуляка В.М. Позов просить залишити без розгляду (а.с.95-109). 29 серпня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про зміну підстав позову, доповненням обґрунтувань позовних вимог (а.с. 111-117). 11 жовтня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . Також просить зупинити дію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Манюти Сергія Васильовича 9з відкриттям розділу), індексний номер: 47673724 від 08 липня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1867224451101 квартира [ADDRESS] , загальною площею 61,3 кв.м, житловою площею 44,3, номер об`єкта в РПВН: 14397417. Ухвалою суду від 01 листопада 2019 року відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви від 14 травня 2019 року про зупинення провадження у справі. 01 листопада 2019 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви від 11 жовтня 2019 року про забезпечення позову. Також ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 01 листопада 2019 року відмовлено у задоволені заяви про залучення в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] (адреса для листування: [ADDRESS] ). Прийнято до розгляду заяву [PERSON] від 29 серпня 2019 року про зміну підстав позову, доповненням обґрунтувань позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просить: виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 31 жовтня 2017 року № 25449 про стягнення з неї на користь акціонерного товариства «Уксоцбанк» 105775,08 доларів США визнати таким, що не підлягає виконанню, бо заборгованість за кредитним договором і виконавчий напис оспорюються, заборгованість не є безспірною. 01 листопада 2019 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. 13 березня 2020 року до суду надійшла заява представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (правонаступник Акціонерного товариства «Укрсоцбанк») про заміну сторони. 13 березня 2020 року ухвалою суду заяву представника Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про заміну сторони задоволено та залучено до участі у справі за позовом [PERSON] замість АТ «Укрсоцбанк» його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк». 14 травня 2020 року до суду від представника [PERSON] надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника АТ «Альфа-Банк». 15 травня 2020 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Поновлено [PERSON] процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів. Витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича (номер свідоцтва: 7425) 01001, м. Київ, провул. Музейний, 4, поверх 3, копію матеріалів нотаріальної справи щодо здійснення виконавчого напису, вчиненого 31 жовтня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в загальному розмірі 105775,08 дол. США. 23 липня 2020 року [PERSON] подано до суду заяву про зміну підстав позову доповненням обґрунтувань позовних вимог у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В заяві стверджує, що квартира одержана у власність в процесі приватизації за рішенням від 16.01.1998 року, вселення в квартиру відбулось раніше, а кредитний договір укладено 19.02.2008 року, тобто квартира отримана не за рахунок кредитних коштів. В зв`язку з чим, просить витребувати відповідні матеріали та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною. 23 липня 2020 року та 04 лютого 2021 року повторно на електронну адресу суду надійшла заява представника АТ «Укрсоцбанк» Борщенко К.Ю. про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю спору, так як наразі банк є власником майна та виконавчий напис не знаходиться на примусовому виконанні. Також, надано повідомлення представника по довіреності АТ «Укрсоцбанк» Котницького І.О. про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням за вих. № К/ИУСБ/Б від 13.05.2019 року. 03 лютого 2021 року від позивача [PERSON] надійшли заперечення на заяву акціонерного товариства «Альфа-банк» (правонаступник Акціонерного товариства «Укрсоцбанк») про закриття провадження у справі та заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити проти закриття провадження по справі категорично заперечує. Ухвалою суду\~від 04\~лютого 2021\~року відмовлено\~в задоволенні\~заяви представника\~акціонерного товариства\~«Альфа-банк»\~Борщенко К.Ю. про закриття провадження у цивільній справі. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву, якою підтримала позов та просила суд його задовольнити повністю, закінчити розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, пояснень по суті справи не надавав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов просив залишити без розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 24 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 57519412), на підставі виконавчого напису № 25449 від 31.10.2017 року про стягнення з [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 105775,08 дол. США. Стягувачем є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (а.с. 11). 24 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди по ВП № 57519412 у сумі 10577,51 доларів США (а.с. 13). В той же день, 24 жовтня 2018 року листом приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. направлено позивачу [PERSON] для виконання та до відома вказану постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2018 року та постанову від 24.10.2018 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 25449 від 31.10.2017, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович (а.с. 10). Як стверджує позивач, отримавши вказані постанови [PERSON] стало відомо, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем було видано виконавчий напис № 25449 від 31.10.2017 року щодо стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 105775,08 дол. США. Проте, а ні позивачем, а ні відповідачем вказаний виконавчий напис суду не надано, позбавивши суд таким чином надання належної оцінки даного доказу й перевірки його законності. Ухвалою суду від 15.05.2020 року у приватного нотаруса Чуловського В.А. витребувано зазначений виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2017 року, однак ухвалу суду не виконано до теперішнього часу. При цьому, як вбачається з копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.06.2019 року ВП № 5759412 виконавчий документ за виконавчим написом № 25449 виданий 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 105775,08 дол. США та авансовий внесок у розмірі 31311 грн. повернуто стягувачу. Припинено чинність арешту, накладеного постановою приватного виконавця по ВП№57519412 від 25.10.2018 року за вихідн. № 3480 на все рухоме та нерухоме майно боржника та чинність арешту, накладеного постановою приватного виконавця по ВП№57519412 від 25.10.2018 року за вихідн. № 3481 на нерухоме майно боржника (а.с. 87-88). Тобто, виконавче провадження АСВП № 57519412 було закінчено, а виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, 25 червня 2019 року до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. звернувся представник акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з заявою про прийняття до виконання виконавчого документу, в якій просив: -прийняти до виконання виконавчий напис № 25449 від 31.10.2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Чуловським Володимиром Анатолійовичем та винести постанову про відкриття виконавчого провадження; -з метою забезпечення виконання виконавчого документа - одночасно з відкриттям виконавчого провадження накласти арешт на майно боржника; -залучати представника стягувача до проведення виконавчих дій з опису й арешту майна боржника (а.с. 123). В зв`язку з чим, 25 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про арешт коштів боржника (ВП № 5941220) на підставі виконавчого напису № 25449 від 31.10.2017, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. про стягнення з [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором кредиту № 08-693/027-301 від 19.02.20008 року в загальному розмірі 105775,08 дол. США та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах) та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 116352,59 USD та витрат виконавчого провадження 7000,00 грн. (а.с. 128). Також, 25 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди (ВП № 5941220), на підставі виконавчого напису № 25449 від 31.10.2017, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. про стягнення з [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором кредиту № 08-693/027-301 від 19.02.20008 року в загальному розмірі 105775,08 дол. США (а.с. 125). 27 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме земельної ділянки, місцезнаходження: Одеська область, Ананьївський район, с/рада Романівська (а.с. 130-131). 24 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було складено заявку на реалізацію нерухомого майна керівнику Одеської філії ДП «СЕТАМ» (а.с. 133-134). В подальшому, 01 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувача (ВП № 59412220), якою авансовий внесок у розмірі 3727,00 грн. повернуто стягувачу, припинено чинність арешту,накладеного постановою приватного виконавця по ВП № 59412220 від 25.06.2019 року за вихідн. № 2854 на все рухоме та нерухоме боржника; припинено чинність арешту, накладеного постановою приватного виконавця по ВП№59412220 від 25.06.2019 року за вихідн.№ 2855 на нерухоме майно боржника; припинено примусову реалізацію, нерухомого майна боржника по ВП№ 9412220згідно заявки про реалізацію до ДП «СЕТАМ» від 24.07.2019 року за вихідн. № 3508 (а.с. 143). 02 серпня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. з заявою про відкриття виконавчого провадження, щодо невиконання боржником постанови про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 10577,51 дол. США (а.с. 144). Таким чином, виконавчі провадження щодо стягнення [PERSON] заборгованості у розмірі 105775,08 дол. США неодноразово закривались, потім відкривались і знов закривались, а виконавчі документи повертались стягувачам і припинялась чинність арештів відповідно. Проте й досі залишилось невирішеним питання щодо стягнення з боржника основної винагороди виконавця. Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, 19 лютого 2008 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" укладено Договір кредиту № 08-693/027-301. Так як позивачем не виконувались взяті на себе зобов`язання, виникла заборгованість за Договором кредиту № 08-693/027-301 від 19 лютого 2008 року, що складається з: Строкова заборгованість -13 117,64 дол. США; Прострочена заборгованість - 35 735,65 дол. США; Строкова заборгованість по нарахованих % - 219,84 дол. США; Прострочена заборгованість по нарахованих % - 52 934,62 дол. США; Строкова заборгованість по нарахованих комісіях - 16,28 дол. США; Прострочена заборгованість по нарахованих комісіях - 3 751,05 дол. США. Загальна сума заборгованості становить 105 775,08 (сто п`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять доларів США 08 центів) дол. США. В свою чергу, позивач частково погоджується з цим твердженням та зазначає про те, що було укладено Договір кредиту, але наполягає на тому, що він був отриманий у гривні, а не в доларах США. При цьому, жодних документів в обґрунтування цього доводу, позивач не надає, як і не надає, з незрозумілих суду причин, копію вказаного Договору кредиту № 08-693/027-301 від 19 лютого 2008 року відповідач (акціонерне товариство "Укрсоцбанк" та/чи/або його правонаступник) і графік погашення. Жодних інших доказів щодо оформлення кредиту, строку надання кредиту, відсотків і т.п. істотних умов, необхідних для укладення кредитного договору, матеріали справи не містять. Згідно із ч. ч. 1 -2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Отже, беручи до уваги наведені вище обставини є очевидним, що кредитний договір внаслідок невиконання якого було винесено оскаржуваний виконавчий напис повинен був бути укладений у письмовій формі та без наявності якого надати оцінку для з`ясування безспірності заборгованості, не представляється можливим. Також у суду відсутні відомості про вимоги банку про усунення порушень за кредитним договором та чи направлялись вони позивачу, відсутні відомості про розрахунок заборгованості. Відтак, відомості щодо того яким чином був укладений кредитний договір № 08-693/027-301 від 19 лютого 2008 року, відповідно до якого ПАТ КБ Укрсоцбанк надав позивачу кредит, які умови даного кредиту, де вони відображені, зокрема не відомо ключові умови, як то в якій сумі, на який строк, які відсотки будуть нараховані за користування кредитом, умови погашення, штрафи, неустойки, пені, тощо, що є згідно чинного законодавства істотними умовами кредитного договору, у суду відсутні, в судовому засіданні не встановлено та наразі не з`ясовані. Жодних пояснень з цього приводу відповідач не надає, а лише стверджує, що у позивача наявні декілька кредитних договорів з різними банками, по яким вона не пам`ятає умов цих договорів. Попри це, у зв`язку з тим, що сума заборгованості за Договором кредиту № 08-693/027-301 від 19 лютого 2008 року не погашена [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис № 25449 виданий 31.10.2017 року про стягнення з [PERSON] вказаної вище заборгованості, яка становить 105 775,08 дол. США. Надалі, з виконання вказаного виконавчого напису приватним виконавцем відкривались виконавчі провадження, але виконані вони так і не були. Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами установами та організаціями не більше одного року. Згідно п. 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку встановлюється Кабінетом міністрів України. Пунктом 3.1. глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами установами та організаціями не більше одного року. Згідно п. 3.2. глави 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підстав виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, такими документами є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріального посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення зобов`язання. Так, відповідно до імперативних норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пунктів 1.2, 3.1, 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., та пункту «б» ч. 2 п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи є достатніми та безумовно підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, які не потребують доказування. При цьому ознакою безспірності вимоги стягувача є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу повинні бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги кредитора про усунення порушень основного зобов`язання з підписом боржника про її отримання. Крім того, документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинного бухгалтерського обліку, оформленні відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а також Інструкції про касові операції в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 р. № 174. 20 листопада 2018 року листом приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича № Б36/01-16 повідомлено позивача [PERSON] про те, що зважаючи на той факт, що нотаріальна дія вчинялась щодо ПАТ «УКРСОЦБАНК», то заява про надання копії документів задоволенню не підлягає. Звернув також увагу, що запитувані документи можливо отримати у ПАТ "УКРСОЦБАНК" або витребувати через суд (а.с. 198). Суд зазначає, що третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. взагалі не надав копії документів, якими були обумовлені його дії щодо вчинення виконавчого напису. У суду відсутній також документ, який міг би відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог, які б містили в розрахунку підписи позичальника про визнання ним розміру заборгованості, чим було б дотримано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Позивач вказує на наявність в декількох судах України відкритих справ, де вона оспорює наявність у неї заборгованості за кредитними договорами. Між тим, позивач, на підтвердження даних фактів не надає жодного судового рішення чи ухвали по вказаним в її поясненнях справах, окрім ухвали Верховного Суду про відкриття апеляційного провадження від 08 квітня 2019 року за заявою [PERSON] про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 грудня 2010 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором кредиту та постанови від 27 червня 2019 року про залишення апеляційної скарги [PERSON] без задоволення по справі № 824/16/19 (а.с. 83, 161-162). Однак, наявність відкритих проваджень в суді жодним чином не свідчить про відсутність заборгованості перед третіми особами та ніяк не підтверджує, що заборгованість у розмірі 105775,08 дол. США є безспірною. Отже, зважаючи на відсутність виконавчого напису, вважати цей документ, таким, що тягне будь-які правові наслідки (в даному випадку вчинення виконавчого напису) не представляється можливим, як і вирішити питання про його визнання протиправним. Як стверджує відповідач, згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а саме статтею 26 - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа та за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Одним із видів виконавчих документів є виконавчий напис нотаріуса, згідно статті п.3, ч.1 статті З Закону України «Про виконавче провадження». Стаття 4 цього Закону містить вимогу, щодо виконавчих документів. Посилання боржника на п.2 Перехідних положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» від 05.03.2009 року № 1076-VI у даному випадку не відноситься до відкриття вказаного виконавчого провадження, адже підставою є виконавчий напис нотаріуса, як виконавчий документ. Так, суд погоджується з твердженням [PERSON] , про те, що приватним виконавцем не було порушено жодної правової норми, щодо: відкриття виконавчого провадження, надсилання документів виконавчого провадженій та повідомлення сторонам про відкриття виконавчого провадження, а також порушення норм щодо вчинення інших виконавчих дій. Жодних підстав для скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про стягнення основної винагороди приватного виконавця та інших - не вбачається. Усі дії та документи вчиненні та винесені у рамках діючого законодавства. Але перевірити, чи дійсно виконавчий напис № 25449 відповідає усім вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає виконанню в порядку встановленому чинним законодавством суд позбавлений можливості. Крім того, за результатами позапланової невиїзної перевірки Міністерством юстиції України діяльності приватного виконавця щодо здійснення виконавчих дій по ВП№ 57519412, яка проводилась на підставі заяви [PERSON] від 02.02.2019 та 08.02.2019 року, порушень вимог законодавства не встановлено. Відтак, позивач не навела жодного переконливого доказу в обґрунтування своїх позовних вимог, в тому числі про те, що заборгованість не є безспірною. Суд не може прийняти рішення за відсутності безпосередньо оскаржуваного документа та неможливості надати йому оцінку, а також вичерпанні всіх можливих засобів отримання вказаного виконавчого напису. Однак, з огляду на наявне в розпорядженні суду повідомлення АТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням за вих. № К/ИУСБ/Б від 13.05.2019 року, за яким попереджається позивача в порядку ст. ст. 35, 36 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання вимоги протягом тридцятиденного строку AT «УКРСОЦБАНК» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Також повідомили, що у випадку задоволення вимог іпотекодержетеля в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» їй буде прошено (анульовано) залишок непогашеної заборгованості за Кредитом, у зв`язку з чим вона буде зобов`язана сплатити 18 % податку на доходи фізичних осіб та 1,5 % військового збору з доходу у вигляді основної суми боргу, анульованого кредитором, суд вважає, що у разі відмови в задоволенні позову, можливо матиме місце подвійне стягнення з боржника заборгованості, а саме з одного боку виконавче провадження на підставі виконавчого напису виконуватиметься й надалі, оскільки даних про його завершення у суду немає, а з іншого боку буде звернуто стягнення на предмет іпотеки (квартиру) шляхом позасудового врегулювання, як це слідує з вказаного повідомлення, чим буде позбавлено позивача права на захист. Отже, суд з метою захисту прав позивача та неможливості позивача забезпечити охорону своїх прав або вчинити іншим шляхом, вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно правової доктрини, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясування питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Таким чином, враховуючи викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість порушення права позивача, з урахуванням того, що банком звернуто стягнення на предмет іпотеки, а відтак й наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Слід також вказати, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved