Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У листопаді 2016 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач обгрунтовує таким. 21.10.2014 померла мати позивача [PERSON], яка склала заповіт, яким заповідала доньки [PERSON] та онуку [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Заповіт не змінювався і не скасовувався. Дана квартира була отримана [PERSON] у власність на підставі членства в житлово-будівельному кооперативі "Новатор". Згідно заяви від 31.03.2015 № 169 [PERSON]Ю відмовився від спадщини за заповітом на користь [PERSON] Позивач звернулась до державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отриманням свідоцтва про право на спадщину (за заповітом), однак, нотаріус постановою від 15.10.2016 відмовив у вчиненні даної нотаріальної дії посилаючись на відсутність правовстановлюючого документа та непроведення спадкодавцем реєстрації права власності. З урахуванням вищевикладеного, посилаючись на норми ст. 392, 1220, 1226, 1235, 1269, 1270 ЦК України, позивач просить суд встановити факт володіння [PERSON] вищевказаною квартирою, а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказану квартиру. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в особі свого повноважного представника в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004\~поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд вважає, що встановлення факту належності обєкта нерухомого майна померлому з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved