Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши суду письмове клопотання від 04.02.2014 р. про розгляд справи за її відсутності, де також вказала, що свої вимоги підтримує та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити, не заперечивши проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній даних і доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки до суду, як і заяви про розгляд справи за його відсутності, від відповідача не надійшло. Так, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.ч.1, 2 ст.184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З поданих позивачем в якості письмових доказів копій документів (а.с.3 - 6) судом встановлено, що у період з 27 липня 2001 по 17 грудня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2010 року про розірвання між подружжям [PERSON] шлюбу, місцем проживання їх малолітньої дитини було визначене місце проживання матері, тобто позивача по справі [PERSON], яка 31 жовтня 2013 року вийшла заміж вдруге, отримавши прізвище - [PERSON]. Проте, відповідач самоусунувся від виконання свого обов'язку утримувати дочку до досягнення нею повноліття, що і стало підставою звернення позивачки до суду за захистом своїх порушених майнових прав та майнових прав дитини. Так, у своїй позовній заяві [PERSON] стверджує, що дитина перебуває на її вихованні та повному утриманні, а між сторонами, як батьками, не досягнуто домовленості з приводу утримання їхньої дочки, причому матеріальної допомоги колишній дружині на утримання своєї дитини відповідач не надає. Зі слів позивача, її колишній чоловік працездатний, однак офіційно ніде не працевлаштований, принаймні місце роботи [PERSON] їй не відоме, тому аліменти слід визначити та присудити у твердій грошовій сумі, як про це і просить позивач, з огляду на ту обставину, що майбутній платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Як вбачається з наданої за запитом суду інформації із сектору адресно-довідкової роботи управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (а.с.8), місце проживання [PERSON], [INFO], уродженця міста Рівне, з 16 серпня 1995 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] в судове засідання не з'явився, відомостей про свої доходи чи можливе місце роботи суду не надав, також не надавши документальних даних про свій стан здоров'я, про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків тощо. Як передбачено статтею 7 Закону України від 16 січня 2014 року №719-VІІ "Про Державний бюджет України на 2014 рік", з 01 січня 2014 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років становить 1286 грн. Виходячи з наведеної норми Закону, аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, що становитиме близько половини розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць (1286:2 = 643 грн.), адже позивач також працездатна і зобов'язана утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, так як в силу положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, то у цій частині судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, який у позовах про стягнення аліментів визнається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (400 грн.*6=2400 грн. - сума аліментів за шість місяців), але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved