Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,8981 га, кадастровий номер 5321384800:00:011:0014, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 944105 від 20.02.2006 року та земельну ділянку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Зоря" місцезнаходження якого: с. Попівка Зіньківського району Полтавської області, розміром 4,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), що належало померлій на підставі дубліката сертифіката на право на земельну частку ( пай) РН № 784929 від 26.05.2015 року. ТОВ "Бурат -Агро" є єдиним спадкоємцем померлої за заповітом, інші спадкоємці відсутні. Приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ТОВ "Бурат-Агро" у встановлений чинним законодавством України шестимісячний строк, не подало до приватного нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові вказує, що вище вказаний шестимісячний строк, встановлений законодавством України ТОВ "Бурат-Агро" пропустило з поважної причини в зв`язку з тим, що не було відомо про наявність заповіту [PERSON] на користь ТОВ "Бурат-Агро" та про факт її смерті. В зв`язку з вище викладеним позивач ТОВ "Бурат-Агро" звернулося до суду і просило суд ухвалити рішення, яким причину пропуску ТОВ "Бурат-Агро" строку встановленого для прийняття спадщини визнати поважною та визначити додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду 25.03.2021 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду 27.04.2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] , жителя [ADDRESS] , [PERSON] , жителя с. Заїченці Полтавського району Полтавської області, [PERSON] , жителя с. Заїченці Полтавського району Полтавської області. Ухвалою суду від 16.06.2021 року призначено по справі судовий розгляд. В судовому засіданні представник позивача ТОВ "Бурат-Агро" Бражник С.В., позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити, представник відповідача Попівської сільської ради Полтавської області, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, представник співвідповідача Опішнянської селищної ради Полтавської області, в судове засідання не з`явився, але направив в підготовче судове засідання про розгляд справи у відсутність представника, позов не визнав, представник третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , адвокат Омельченка М.О. заперечував стосовно задоволення позовних вимог, послався на письмові пояснення. Суд, заслухавши думку представника позивача ТОВ "Бурат-Агро" за довіреністю Дробот І.В., представника третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , адвоката Омельченка М.О., допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро" до Попівської сільської ради Полтавської області, Опішнянської селищної ради Полтавської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,8981 га, кадастровий номер 5321384800:00:011:0014,передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області ,що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 944105 від 20.02.2006 року та земельну ділянку ( пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП "Зоря" місцезнаходження якого : с. Попівка Зіньківського району Полтавської області розміром 4,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості),що належало померлій на підставі дубліката сертифіката на право на земельну частку ( пай) РН № 784929 від 26.05.2015 року. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] закінчився 10.06.2007 року. Згідно заповіту від 17.11.2006 року посвідченого секретарем Попівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області Сахно Г.П., [PERSON] на випадок смерті зробила слідуюче розпорядження яким все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла на користь ТОВ "Бурат-Агро" (а.с.6). З повідомлення приватного нотаріуса Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області № 66/01-16 від 06.04.2021 року, вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] не заведена спадкова справа (а.с.39). Згідно довідки Опішнянської селищної ради Полтавської області, [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована в с. Заїченці Зіньківського району Полтавської області ( а.с.137). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст.12,81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, переглядаючи 6 червня 2018 року судові рішення у справі №592/9058/17-ц вказав на те, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. При цьому відповідно до п. 3.3. п. 3 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Підпунктом 3.5 п. 3 гл. 10 розділу ІІ вказаного вище Порядку передбачено, що якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Отже, аналізуючи викладене вище, при вирішенні питання, чи були у спадкоємця перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, має бути враховано, що така заява може бути подана нотаріусу, а також уповноважені на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування як особисто, так і поштою. При цьому можливе оформлення такої заяви без засвідчення справжності підпису спадкоємця. Відповідно до п.2 Листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/4-13"Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування "поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач вказує, що не було відомо про факт смерті [PERSON] та наявність заповіту на користь ТОВ "Бурат -Агро". Посилання представника позивача про незнання про смерть [PERSON] та наявність заповіту не може бути прийняте судом як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини. Усталена судова практика, з даного приводу, зазначає, що необізнаність спадкоємця про факт смерті спадкодавця не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Про це неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах (постанова Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 431/5782/17, провадження № 61-43817св18; постанова Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48320св18; постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 336/1127/17, провадження № 61-14870св18). Так, в постанові від 27 травня 2020 року у справі № 336/1127/17, провадження № 61-14870св18 Верховний Суд вказав що відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 зроблено правовий висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12). Виходячи з з`ясованих обставин справи, наведених вище вимог закону, суд вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Як було встановлено в судовому засіданні позивач звернувшись до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилається на свою необізнаність щодо наявності заповіту складеного на ТОВ «Бурат-Агро», у зв`язку з чим, ТОВ "Бурат-Агро" не зверталося з заявою про прийняття спадщини, однак зазначені обставини не можуть бути визнані судом для підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не можуть служити підтвердженням поважності пропуску строку для прийняття спадщини через якісь непереборні труднощі для спадкоємця на вчинення цих дій. У своєму позові позивач жодним чином не обґрунтовує свою вимогу, лише зазначає, що 11.02.2021 року ТОВ "Бурат-Агро" звернулося до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва ро право на спадщину за заповітом, тобто лише через 15 років з часу відкриття спадщини, при цьому зазначивши поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини незнання про смерть спадкодавця. При цьому позивач не вказує, які об`єктивні причини 15 років заважали звернутися з відповідною заявою до нотаріуса або суду. Звернення ТОВ "Бурат-Агро" з позовом про продовження додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини через значний проміжок часу, на думку суду, не відповідає засадам розумності та справедливості, представником позивача не надано доказів, що підтверджують поважність причин через, які пропущено строк для прийняття спадщини, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем без поважних причин. Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позовні вимоги не обґрунтовані, а тому суд приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed