Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

10.10.2015 р. (як вбачається із відбитка штемпеля установи зв'язку на конверті поштового відправлення) заявник адвокат Пасічник К.М, представник [PERSON], звернувся до суду із заявою про відновлення, з ініціативи суду, втраченого судового провадження, посилаючись на те, що у провадженні Київського районного суду міста Донецька знаходилася цивільна справа №257/4214/14 - ц (ун.2/257/1506/14) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, за договором найму. Ухвалою Київського районного суду міста Донецька від 06.06.2014 р. було затверджено мирову угоду, яку сторони по справі подали під час судового розгляду справи, дізнавшись про яку, заявниця подала апеляційну скаргу, однак остання була повернута, у зв`язку із втратою вказаного вище судового провадження. Позиція заявниці мотивована тим, що затверджуючи ухвалою мирову угоду [PERSON] та [PERSON] у цивільній справі №257/4214/14-ц (ун. № 2/257/1506/14), суд не застосував ч.5 ст.175 ЦПК України, якою передбачено, що, у випадку, коли умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відмовляє у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Судом не було враховано, що об'єкти нерухомого майна, які відповідач передає позивачеві у власність, згідно умов мирової угоди, (правовстановлюючі документи на які знаходяться у матеріалах справи, як зазначає суд), набуті позивачем у шлюбі, а, відтак, є спільною сумісною власністю подружжя (ч.1,2 ст.60 СК України), розпорядження якою здійснюється за взаємною згодою такого подружжя (ст. 63, 65 СК України). Із ухвали від 06.06.14 не вбачається, які саме докази з тих, що подані сторонами, свідчать про укладення договору позики від 13.08.12 в інтересах сім`ї, і тим не менше, суд констатує вказаний факт і невірно встановлює цю обставину. Однак, із цього слідує, що під час винесення спірної ухвали, судді Бурлаченко О.О. було відомо про факт існування сім`ї (дружини) у відповідача [PERSON] В той же час, якщо в матеріалах справи не було свідоцтва про одруження від 01.02.99 серії [NUMBER], то суд міг скористався правом витребувати вказаний доказ (стаття 137 ЦПК України). Оскаржуваною ухвалою судом було вирішено питання про права та обов'язки заявниці [PERSON] як співвласниці нерухомого майна, про яке йдеться за змістом мирової угоди та оскаржуваної ухвали. Однак, у порушення ч.1 ст.35 ЦПК України, суд не залучив її до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Заявниця є багатодітною матір`ю, переміщеною із тимчасово окупованої території України та району проведення АТО, разом із трьома дітьми, про що свідчить довідка від 18.12.14 №3006003298. Про існування ухвали суду від 06.06.2014 р. [PERSON] дізналася 06.08.2015 р., шляхом отримання інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №41820967 від 06.08.2015 р. [PERSON], вважаючи, що затверджена ухвалою суду мирова угода суперечить ч.5 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України, порушує її права, щодо нерухомого майна набутого її чоловіком та нею у шлюбі, на у серпні 2015 року подала апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області на ухвалу Київського районного суду міста Донецька у цивільній справі №257/4214/14 - ц від 06.06.14. Апеляційна скарга подавалася через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області, на виконання розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №27/0/38-14 від 02.09.14 р. Листом Апеляційного суду Донецької області від 08.09.2015 р. (вих.№922315/А) [PERSON] було повідомлено про те, що до суду надійшла апеляційна скарга від 07.08.15, проте вона не може бути розглянута, оскільки, матеріали цивільної справи №257/4214/14 - ц знаходяться у Київському районному суді міста Донецька, тобто у зоні проведення АТО. Також, у листі зазначається про те, що [PERSON] має можливість звернутися до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області задля відновлення провадження у справі. Незважаючи на таку рекомендацію суду апеляційної інстанції, остання суперечить вимогам ч.1 ст.403 ЦПК України, якою передбачено, що відновити втрачене судове провадження можна виключно з ініціативи: особи, яка брала участь у справі або суду. Жодна із перелічених осіб такої ініціативи не проявила, що позбавляє [PERSON] права на апеляційне оскарження протиправної ухвали про визнання мирової угоди. Оскільки Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області за власною ініціативою не відновив провадження у справі №257/4214/14 - ц, знаючи, що матеріали справи не були передані, і досі знаходяться у Київському районному суді міста Донецька, в зоні проведення бойових дій, [PERSON] просила суд проявити ініціативу щодо відновлення втраченого провадження, щоб надати їй можливість оскарження ухвали про визнання мирової угоди. Додатково [PERSON] зазначала, що оригінали необхідних документів, які знаходилися у матеріалах цивільної справи №257/4214/14 - ц, знаходяться у відповідних осіб: [PERSON] та [PERSON], оскільки останні брали участь у справі відповідно у якості позивача та відповідача, а, отже, подавали до суду копії необхідних документів. Ухвалою суду від 28.12.2015 р. було відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 257/4214/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором займу, копію вказаної ухвали було надіслано особам, які беруть участь у справі та запропоновано надати суду документи, видані зі справи до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, а також письмові пояснення. Судом встановлено, що 31.10.2015 р. (як вбачається із відбитка штемпеля установи зв'язку на конверті поштового відправлення) від представника [PERSON] - адвоката Пасічник К.М. до суду надійшли копії матеріалів втраченого судового провадження на 34 аркушах, що складали значну його частину, зокрема, - копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, що набувались [PERSON] у шлюбі із заявником [PERSON], та були передані відповідачем [PERSON] позивачеві [PERSON] у власність, в рахунок погашення боргу за договором позики, за мировою угодою від 06 червня 2014 року, затвердженою ухвалою Київського районного суду міста Донецька (суддя Бурлаченко О.О.) у цивільній справі №257/4214/14 - ц (ун.2/257/1506/14) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Сторони про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не з'явились. Від представника [PERSON] - адвоката Пасічник К.М. було надіслано телеграму від 21.91.2016 р. про розгляд справи за її відсутністю. [PERSON] було подано до суду заяви від 26.01.2016 р., 04.02.2016 р., із яких вбачається, що документів, які стосуються цивільної справи № 257/4214/14-ц, він не має. Також від [PERSON] надійшли заяви від 26.01.2016 р., 04.02.2016 р., із яких вбачається, що документів, які стосуються цивільної справи № 257/4214/14-ц, він не має, дії [PERSON] щодо спірного майна вважає спробою допомогти [PERSON] зменшити боргові зобов'язання перед [PERSON] Також просить розглянути справу за своєї відсутності. Відтак, неявка учасників процесу у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви. Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на положення п.1 ст.6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зміст п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2", у яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом, суд, дослідивши зібрані матеріали, вважає, що втрачене провадження підлягає частковому відновленню з наступних підстав. Відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, визначено територіальну підсудність справ підсудних Київському районному суду м.Донецька - Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Згідно ст.3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду. У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення. Від Київського районного суду м.Донецька до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 257/4213/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором займу не надходили. Згідно ст.402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Відповідно до ч.1 ст.404 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі. Згідно з ч.1 ст.405 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме провадження просить заявник, чи було у справі ухвалено рішення по суті справи або постановлена ухвала про закриття провадження, якою саме особою з числа осіб, які брали участь у справі, був заявник, хто конкретно і в якості кого брав участь у справі, місце проживання чи місцезнаходження цих осіб, що відомо заявнику про обставини втрати провадження, про місцезнаходження копій документів провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення. Згідно з ч.2 ст.405 ЦПК України, до заяви про відновлення втраченого провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника або у справі. Відповідно до ч.1 ст.409 ЦПК України, у справі про відновлення втраченого провадження заявник звільняється від оплати судових витрат. У разі подання завідомо неправдивої заяви судові витрати відшкодовуються заявником. Відповідно до Наказу ДСА України №20/1/4 від 17 лютого 2012 року «Про перелік судових рішень судів загальної юрисдикції, що підлягають включенню до Єдиного державного реєстру судових рішень» до Єдиного державного реєстру судових рішень включаються судові рішення, постановлені в порядку кримінального, цивільного, господарського та адміністративного судочинства, зокрема, ухвали судів усіх інстанцій про відкриття (порушення) або відмову у відкритті (порушення) провадження у справі, постанови, рішення, вироки судів. Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740. Згідно з абз.4 п.3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму. П.п.12-14 Порядку передбачає, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення. У передбачених процесуальним законодавством випадках електронні копії судових рішень надсилаються адміністраторові Реєстру в день складення повного судового рішення. Згідно з п.20 Порядку доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА. У Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала Київського районного суду м. Донецька від 12 травня 2014 року про відкриття провадженняу цивільній справі № 257/4213/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором займу, а також ухвала Київського районного суду м. Донецька від 06 червня 2014 року, якою було затверджено укладену між сторонами мирову угоду наступного змісту: 1. [PERSON] в рахунок виконання договору займу від 13 серпня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], сума боргу 5 000 000 (п'ять мільйонів) гривен, що надавалась [PERSON] для розвитку його бізнесу та в інтересах родини переходить нерухоме майно, що належить [PERSON], а саме: 1.1. Трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 160,4 кв.м., житлова площа 86,3 кв.м. 1.2. Паркінг (автостоянка) для автомобілів № 8, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 19,9 кв.м. 1.3. Приміщення-апартаментів за адресою: [ADDRESS], загальною площею 100,6 кв.м.; 1.4. Нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS], на 3-му поверсі в будівлі літ.А-7, загальною площею 489,6 кв.м., в будівлі літ.А-7, А1-2 загальною площею 170,9 кв.м.; 1.5. Квартира [ADDRESS], загальною площею 151,40 кв.м.. 1.6. Нежитлове приміщення 1-го поверху та підвалу, що розташовано за адресою [ADDRESS], літ - А-5, загальною площею на першому поверсі 1182,7 та в підвалі 1083,1 кв.м.; 1.7. Паркінг (автостоянка) для автомобілів № 252, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 14,8 кв.м.; 1.8. Паркінг (машиномісце) [ADDRESS], загальною площею 13,6 кв.м.; За твердженням заявника, вказані об'єкти нерухомого майна набувались у власність [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі із заявницею [PERSON], яка не давала своєї згоди на укладення мирової угоди, затвердженої ухвалою суду, та не брала участі у справі. Відтак, метою відновлення втраченого провадження у цивільній справі є забезпечення права на апеляційне оскарження такої ухвали, в тому числі, особами, які не брали участь у справі, інтереси яких зачіпає така ухвала. Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам Київського районного суду міста Донецька, які на теперішній час знаходиться на території до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб ( їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення. Заявником надані суду копії документів втраченого провадження: копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, що набувались [PERSON] у шлюбі із заявником [PERSON], та були передані відповідачем [PERSON] позивачеві [PERSON] у власність, в рахунок погашення боргу за договором позики, за мировою угодою від 06 червня 2014 року, затвердженою ухвалою Київського районного суду міста Донецька (суддя Бурлаченко О.О.) у цивільній справі №257/4214/14 - ц (ун.2/257/1506/14) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Окрім того, на підтвердження обставин, викладених у заяві, заявником надано копію довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №41820967 від 06.08.15; копію свідоцтва про одруження від 01.02.99 серії [NUMBER], копію свідоцтва про народження [PERSON] від 24.06.11 серії [NUMBER], копію свідоцтва про народження [PERSON] від 26.02.04 серії [NUMBER], копію свідоцтва про народження [PERSON] від 21.09.99 серії [NUMBER], копію довідки від 18.12.14 №3006003298,копію листа №922315/а-вих. від 08.09.15, копію адвокатського запиту від 07.08.15, копію відповіді на адвокатський запит від 14.08.15 вих.№1.51.»1»/711/15-вих. Разом з тим, в частині відновлення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики на суму 5 000 000 (П'ять мільйонів) гривень 00 копійок, на підставі якої було відкрито провадження у цивільній справі №257/4214/14 - ц (ун.2/257/1506/14); договору позики від 13 серпня 2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], на суму 5 000 000 (П'ять мільйонів) гривень 00 копійок; розписки від 13 серпня 2015 року на суму 5 000 000 (П'ять мільйонів) гривень 00 копійок договору позики від 13 серпня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], провадження відновити неможливо, оскільки копії такого договору сторонами суду не надано. Зібрані і перевірені матеріали, на думку суду, є належними та достатніми доказами для часткового відновлення втраченого провадження, а тому суд вважає можливим відновити частково втрачене провадження в цивільній справі №257/4214/14 - ц (ун.2/257/1506/14) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики.

Outcome: partial