Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Концерну «Військторгсервіс» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі. Позов мотивований тим, що до свого звільнення 17.06.2018 року [PERSON] працював у Вінницькій філії концерну «Військторгсервіс» з 03.03.2016 року по день звільнення 17.05.2018 року. Вважаючи своє звільнення незаконним позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі. 08.01.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області по цивільній справі № 127/19397/19 [PERSON] було поновлено на попередній посаді і в цій частині позовних вимог судом прийнято рішення до негайного виконання. Наказом начальника філії «Центральна» концерну «Військторгсервіс» № 8 від 31.01.2020 року [PERSON] був поновлений на роботі. 23.03.2020 року [PERSON] поштою отримав постанову Вінницького апеляційного суду від 18.03.2020 року, якою рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2020 року по цивільній справі № 127/19397/19 про поновлення [PERSON] на попередній посаді заступника начальника Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» було скасовано. 24.03.2020 року копію вище зазначеної постанови було передано начальнику філії «Центральна» концерну «Військторгсервіс» для відома і звільнення відповідно до вимог чинного законодавства. Наказом начальника філії «Центральна» концерну «Військторгсервіс» № 17 від 24.03.2020 року (по особовому складу) [PERSON] було звільнено з посади заступника начальника філії з адміністративно - господарських питань шляхом скасування наказу № 8 від 31.01.2020 року на виконання рішення апеляційного суду. Вважає, що вищевказаний наказ є незаконним та підлягає скасуванню. Просив суд, визнати протиправним та скасувати наказ начальника філії «Центральна» концерну «Військторгсервіс» № 17 від 24.03.2020 року «Про скасування наказу від 31.01.2020 року № 8 Про поновлення на роботі [PERSON] », яким було звільнено з посади заступника начальника філії з адміністративно - господарських питань. Поновити [PERSON] з 24.03.2020року на посаді заступника начальника філії «Центральна» концерну «Військторгсервіс» з адміністративно - господарських питань шляхом внесення змін до нового штатного розпису, оскільки в ньому відсутня така посада. Визнати недійсним запис № 22 про звільнення з роботи, зроблений в трудовій книжці [PERSON] . В частині поновлення на роботі [PERSON] рішення допустити до негайного виконання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала за обставин викладених в справі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Ромащук В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні. 03.06.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому вказано, що рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Концерном «Військторгсервіс» в особі філії «Центральна» на виконання рішення апеляційного суду у встановленому законом порядку, 24.03.2020 року було прийнято наказ «Про скасування наказу від 31.01.2020 року № 8 «Про поновлення на роботі [PERSON] ». Також, у встановленому порядку було внесено запис про визнання недійсним попереднього запису № 20 про поновлення [PERSON] на посаді заступника начальника Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» з адміністративно - господарських питань. Якщо апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції і визнав звільнення працівника правомірним, рішення про поновлення на роботі втрачає свою силу, а працівник вважається звільненим з дати, зазначеної в наказі про звільнення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2018 року [PERSON] працював у Вінницькій філії концерну «Військторгсервіс» з 03.03.2016 року по день звільнення 17.05.2018 року. Вважаючи своє звільнення незаконним [PERSON] звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі. 08.01.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області по цивільній справі № 127/19397/19 [PERSON] було поновлено на попередній посаді і в цій частині позовних вимог судом прийнято рішення до негайного виконання (а.с.23-32). Наказом начальника філії «Центральна» концерну «Військторгсервіс» № 8 від 31.01.2020 року [PERSON] був поновлений на роботі на виконання даного рішення суду(а.с.7). Постановою Вінницького апеляційного суду від 18.03.2020 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2020 року по цивільній справі № 127/19397/19 про поновлення [PERSON] на попередній посаді заступника начальника Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» було скасовано (а.с.33-37). Наказом начальника філії «Центральна» концерну «Військторгсервіс» № 17 від 24.03.2020 року (по особовому складу) [PERSON] було звільнено з посади заступника начальника філії з адміністративно - господарських питань шляхом скасування наказу № 8 від 31.01.2020 року на виконання даного рішення суду (а.с.5). Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП, п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 65 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному ст. 63 цього Закону. Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (ч.5 ст.124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень за змістом ст. 14, 367 ЦПК судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом № 58 від 29.07.93 р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний". Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним" звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення. При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним. Якщо апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції і визнав звільнення працівника правомірним, рішення про поновлення на роботі втрачає свою силу, а працівник вважається звільненим з дати, зазначеної в наказі про звільнення, при цьому роботодавець може зарахувати період роботи працівника після поновлення до набрання законної сили рішенням апеляційного суду та вважати фактичною датою звільнення. Для цього на підприємстві видається наказ, яким скасовується наказ про поновлення працівника на роботі. До трудової книжки вноситься запис про скасування попереднього запису про поновлення працівника на роботі: «Запис за таким-то номером недійсний». У графі 4 вказується номер наказу про скасування наказу про поновлення працівника на роботі. Таким чином, доводи позивача про неправомірне звільнення є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку зобов`язання про поновлення на роботі, вчинені під час виконання рішення суду першою інстанцією, яке було згодом скасоване, має бути повернуто до первісного стану, що передував виконанню рішення суду, про що був повідомлений позивач. Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09.10.1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13.05.1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Отже, оскільки судом не встановлено порушення прав позивача у сфері трудових правовідносин, то і вимоги, щодо визнання протиправним та скасування наказу начальника філії «Центральна» концерну «Військторгсервіс» № 17 від 24.03.2020 року «Про скасування наказу від 31.01.2020 року № 8 Про поновлення на роботі [PERSON] », яким було звільнено з посади заступника начальника філії з адміністративно - господарських питань; поновлення [PERSON] з 24.03.2020року на посаді заступника начальника філії «Центральна» концерну «Військторгсервіс» з адміністративно - господарських питань шляхом внесення змін до нового штатного розпису, оскільки в ньому відсутня така посада задоволенню не підлягають. Крім того, представником позивача в судовому засіданні було зазначено, що позовна вимога про визнання недійсним запису № 22 про звільнення з роботи, зробленого в трудовій книжці [PERSON] не стосується предмету спору, та є помилковою, тому дана вимога також не підлягає до задоволення. У зв`язку із відмовою позивачу у задоволенні позовних вимог, в силу 141 ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed