Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся із зазначеним вище позовом. В обґрунтовування позову посилається на наступні обставини: Так, [INFO] року йому виповнилося 60 років та у нього виникло право на отримання пенсії за віком, відповідно до ст.62 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В період 1990-1993 роках він працював в колгоспі «Україна», сільськогосподарському виробничому об`єднанні «Україна», колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» на посаді заступника голови правління, а в період 2000-2008 роках на посаді голови сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна», який є правонаступником прав та обов`язків зазначених юридичних осіб. Після звільнення у 2008 році з роботи в СВК «Агрофірма «Україна» його трудова книжка не була видана йому на руки, у зв`язку з чим ним 27.05.2013 року була подана заява до Приазовського РВ УМВС України про те, що у серпні 2008 року посадові особи СВК «Агрофірма Україна» незаконно заволоділи його трудовою книжкою, яка зберігалася в господарстві. За вказаним фактом 28.05.2013 року було прийнято рішення про внесення відомостей до ЄРДР за № 12013080330000306 за ч.3 ст.357 КК України. Постановою слідчого від 26.02.2019 року кримінальне провадження закрито на підставі ч.1 ст.284 КПК України. Отже, на сьогодні його трудова книжка, в якій здійснено записи про його роботу на підприємствах втрачена. 17.07.2019 року його представник [PERSON] направив на адресу відповідача звернення за його підписом з вимогою надіслати на його адресу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній включно із зазначенням періоду роботи, професії, посади, характеру виконаної роботи, із зазначенням документів на підставі яких видається зазначена довідка за період 1990-1993 роки та з 2000 по 2008 роки, за формою, затвердженою додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрі України від 05.07.2006 року № 920. Однак посадові особи вказаного підприємства відмовилися отримати вищезазначене звернення, у зв`язку з чим він не має можливості підтвердити свій трудовий стаж для призначення пенсії за віком. 13.08.2019 року він звернувся до Приазовського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зі зверненням щодо витребування з СВК «Агрофірма «Україна» довідки про підтвердження його наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній включно із зазначенням періоду роботи, професії, посади, характеру виконуваної роботи із зазначенням документів на підставі яких видається зазначена довідка за період 1990-1993 роки та 2000-2008 роки. 16.08.2019 року він отримав відповідь за підписом начальника відділу про те, що відділом вже були направлені два запити до СВК «Агрофірма «Україна», однак жодної відповіді станом на 15.08.2019 року не отримано. 28.08.2019 року він повторно направив аналогічне звернення відповідачу, однак і цей лист повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання», оскільки посадові особи СВК «Агрофірма «Україна» відмовилися його отримати і лист повернувся йому 16.09.2019 року з відміткою « за закінченням терміну зберігання». Таким чином, вважає, що ним вжито всі заходи для отримання від відповідача довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній включно із зазначенням періоду роботи, професії, посади, характеру виконуваної роботи, із зазначенням документів на підставі яких видана зазначена довідка за період 1990-1993 роки, за формою, затвердженою додатком №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 05.07.2006 року № 920. Однак, посадові особи відповідача через неприязні відносини з ним, які існують з моменту звільнення його з посади голови СВК «Агрофірма «Україна», просто ігнорують як його особисті запити так і запити Пенсійного фонду України та навмисно не надають вказану довідку. Тому, на підставі ст.49 КЗпП України просить суд позов задовольнити та зобов`язати відповідача видати йому довідку про роботу в колгоспі «Україна», сільськогосподарському виробничому об`єднанні «Україна», колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна», сільськогосподарському виробничому кооперативі «Агрофірма «Україна» із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати за весь час роботи. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день,час та місце розгляду справи, про що є зворотна розписка( а.с.173). Представник позивача [PERSON] підтримав позов [PERSON] , пославшись на ті підстави, які викладені у позовній заяві, надавши відповідь на відзив в якій зазначив, що звернення позивача [PERSON] до відповідача про видачу довідки про роботу через оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», відповідає вимогам чинного законодавства. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. [PERSON] реалізував своє право на звернення до відповідача з вимогою про надання довідки про роботу на підприємстві у спосіб, який передбачений нормами діючого законодавства, і не зобов`язаний особисто передавати відповідачу таке звернення. Вважає, що про відмову відповідача отримати звернення позивача свідчать відповідні позначки працівників ПАТ «Укрпошта» на конвертах, які були повернені позивачу в зв`язку з закінченням терміну зберігання. Представник відповідача сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» адвокат Скуратов Д.В. проти позову заперечував, пославшись на аргументи, висловлені у відзиві на позовну заяву. Так у відзиві зазначає, що позивач [PERSON] не звертався особисто до СВК «Агрофірма «Україна» за отриманням витребуваної ним довідки нарочно, хоча мешкає поряд із відповідачем. Також [PERSON] не надано суду жодного доказу, який би свідчив про відмову СВК «Агрофірма «Україна» отримати його звернення поштою, у зв`язку з чим [PERSON] не має можливості, як він зазначає, підтвердити свій трудовий стаж для призначення пенсії за віком. Надані позивачем докази, а саме: конверт зі штемпелем про відправку 17.07.2019 року (трек-номер 7240103719328) та конверт зі штемпелем про відправку 28.08.2019 року (трек-номер 7240103738187), в яких направлялись звернення про видачу довідки про трудовий стаж, повернуті УДППЗ "Укрпошта" за зворотною адресою "за закінченням терміну зберігання" 03.08.2019 року та 18.09.2019 року та вручені відправнику 09.08.2019 року та 18.09.2019 року. Отже, до матеріалів позовної заяви від 24.09.2019 року не надано жодного доказу про звернення позивача до СВК «Агрофірма «Україна» про видачу довідки, згідно ст.49 КЗпП України. З огляду на зазначене, посилання позивача на порушення СВК «Агрофірма «Україна» ст.49 КЗпП України є безпідставним і не доведеним, як і є недоведеним посилання [PERSON] на начебто неприязні стосунки з посадовими особами підприємства відповідача. Постанова про закриття кримінального провадження від 26.02.2019 року, внесеного до ЄРДР 28.05.2013 року за №12013080330000306, нічого не підтверджує і не спростовує, окрім закриття кримінального провадження за зверненням [PERSON] у зв`язку із відсутністю в діяннях посадових осіб СВК «Агрофірма «Україна» складу кримінального правопорушення за фактом привласнення документів [PERSON] . Крім того, до матеріалів позовної заяви надані листи Управління обслуговування громадян Приазовського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які не можуть вважатись допустимими доказами. Вказані листи взагалі нічого не підтверджують і нічого не спростовують, оскільки суду не надано а ні доказів звернення позивача до цих установ, а ні доказів надіслання цими установами вказаних листів адресату. Також відсутні адреси підприємства, якому ці листи начебто направлялись, що додатково підтверджує не надіслання цих листів. СВК «Агрофірма «Україна» не порушував прав позивача. За відсутності факту порушених прав свобод чи законних інтересів позивача звернення останнього до суду є передчасним і, відповідно, вимога про зобов`язання відповідача вчинити певні дії не може бути задоволеною. В судовому засіданні послався на те, що представник позивача в судовому засіданні не довів порушення відповідачем прав його довірителя, тому просив в задоволенні позову відмовити. Просив суд клопотання про долучення письмових доказів, наданих представником позивача 12.02.2020 року, залишити без розгляду. Представник відповідача сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» адвокат Соловйов В.М. проти позову заперечував, а також надав заперечення на відповідь на відзив, в яких послався на аргументи, висловлені у відзиві на позовну заяву. Вважає вимоги про зобов`язання відповідача вчинити певні дії необґрунтованими і недоведеними. Також зазначив, що позивач надав суду копії документів, які не є у розумінні ЦПК України допустимими доказами, а в судовому засіданні зазначив про те, що права позивача відповідачем не порушені, оскільки матеріали справи не містять доказів, що позивач звертався до відповідача з проханням видати належну довідку й що відповідач йому відмовив. Звернення позивача були направлені не за тією адресою місця знаходження відповідача, відмітка на конвертах щодо повернення відправнику його листів не містять запис щодо відмови адресата від одержання, клопотання, яке надане представником позивача щодо долучення письмових доказів до матеріалів справи про те, що [PERSON] особисто звертався до відповідача, підлягає залишенню без розгляду, оскільки подане з порушенням норм ЦПК України. Третя особа до суду уповноваженого представника не направила, будучи належним чином сповіщеною про день, час та місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи за відсутністю представника Управління( а.с.176-179) З матеріалів справи вбачається, що факт роботи позивача у період часу з 1990 р. по 1993 р. та у період з 2000 р. по 2008 р. у відповідача, їх представниками не оспорюється. У відповідь на звернення щодо видачі [PERSON] довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначенні пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній включно із зазначенням періоду роботи, професії, посади, характеру виконуваної роботи, із зазначенням документів на підставі яких видається зазначена довідка за період 1990-1993 роки та за період 2000-2008 роки, за формою, затвердженою додатком №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 05.07.2006 року № 920, листи повернулися відправнику з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання». Після чого [PERSON] звернувся до Приазовського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області щодо витребування у відповідача довідки про підтвердження періодів його роботи на підприємствах, але 16.08.2019 року відділом йому було повідомлено про те, що було направлено два запити до СВК «Україна» як від 14.05.2019 року так і 21.06.2019 року, однак відповіді не отримано, у зв`язку з чим на виконання звернення від 13.08.2019 року знов направлено до СВК «Україна» новий запит №98 від 15.08.2019 року (а.с.17 ). Постановою слідчого СВ Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 26.02.2019 року, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань»12013080330000306 від 28.05.2013 року за фактом привласнення документів [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення ( а.с.8). Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 до порядку підтвердження наявного трудового стажу визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до п.2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року та зареєстрованого в Мінюсті України 27.12.2005 року №1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637. Оскільки 29.07.2019 року [PERSON] виповнилося 60 років й відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач має право на призначення та отримання пенсії за віком, однак йому перешкоджає відсутність довідки про роботу на підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати за весь час роботи. Статтею 49 КЗпП України покладається обов`язок на власника, або уповноважений ним орган видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи та розміру заробітної плати. Факт роботи позивача у відповідача його представниками не оспорюється. Трудова книжка, в якій зазначено записи про роботу позивача на даних підприємствах втрачена. Згідно ст.5 Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР, звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до закону. Як встановлено судом, вперше звернення до відповідача було направлено представником позивача [PERSON] , а два наступні особисто позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , всі повернулися відправнику з позначкою на конвертах «за закінченням терміну зберігання». Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доступ до яких отримано через електронний сервіс у відповідності до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», адресою місцезнаходження відповідача СВК "АГРОФІРМА "УКРАЇНА" є: вулиця Шкільна, 40, с. Воскресенка, Приазовський район, Запорізька область, тобто інша адреса, ніж та, на яку направлялися запити позивачем та його представником. У відповідності до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений в ст. 16 ЦК України. Аналіз наведених норм закону вказує на те, що особа має право на захист свого порушеного права лише у випадку реального його порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У відповідності до вимог ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач [PERSON] , звертаючись в суд, як підставу позову зазначає те, що оскільки посадові особи СВК "АГРОФІРМА "УКРАЇНА" відмовилися отримати його звернення щодо видачі довідки про роботу на підприємстві, і даний факт підтверджується поверненням листів з відміткою на конвертах «за закінченням терміну зберігання», то на його думку довідка повинна бути видана відповідачем на підставі рішення суду. Суд вважає, що при розгляді справи представник позивача [PERSON] не довів суду порушення відповідачем прав [PERSON] . Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення позивача до відповідача видати відповідну довідку. А сам по собі факт повернення Укрпоштою листів з відміткою на конвертах «за закінчення терміну зберігання» відправнику, не можуть бути підставою вважати, що права позивача порушені, оскільки матеріали справи не містять доказів, щодо відмови відповідача в їх отриманні. Крім того, вказані запити були надіслані за адресою, яка відрізняється від адреси місцезнаходження СВК "АГРОФІРМА "УКРАЇНА". Суд критично відноситься до наданого представником позивача доказу, а саме акту, складеного [PERSON] , який працює на тепер головою Воскресенської сільської ради, секретарем та депутатом цієї ж ради про те, що працівники на чолі з головою СВК «Агрофірма «Україна» Бутенко О.М . відмовилися прийняти письмове звернення [PERSON] відповідно до Закону України «Про звернення громадян», оскільки складання такого акту законодавством не передбачено, а також критично відноситься до копій листів, спрямованих третьою особою відповідачу, оскільки адреса місцезнаходження відповідача на них відсутня, як відсутні і відмітки про їх отримання, тому суду неможливо встановити кому саме були надіслані вказані запити і чи були вони надіслані взагалі (а.с.18-20). Отже, ні позивачем, ні його представником не надано доказів про те, що позивач звертався до відповідача з проханням видати відповідну довідку про роботу на підприємстві й що відповідач в цьому йому відмовив. Згідно ч.1 ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з наведеного, а також з положень ч.1 ст. 12 ЦПК України, враховуючи те, що позивач не довів у встановленому законом порядку наявності підстав для захисту його порушених прав судом в обраний ним спосіб, суд дійшов висновку про відмову в позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed