Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант Авто" звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. У підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що 19.01.2010 р. між ТОВ "Штраус Україна" та ВАТ "Українська страхова компанія "Дженералі Гарант", правонаступником якого є ПАТ " УСК "Гарант-Авто" було укдладено договір добровільного страхування автотранспорту- оформлено поліс № 19G-0317976, відповідно до якого застраховано автомобіль "Тойота", р.н. з. [NUMBER]. 15.10.2010 року о 07.45 год по пр-ту Повітрофлотському в м. Київ, сталась ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля "Тойота" д.н.з. [NUMBER], який внаслідок ДТП було пошкоджено. Згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 17.11.2010 р. [PERSON]визнано винним у вчиненні ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На виконання договору страхування, позивач 13.01.2011 р. виплатив ТОВ "Штраус Ураїна" страхове відшкодування в розмірі 44722,92 грн. Цивільно-правова відповідальність власника ВАЗ на момент ДТП була застрахована у ВАТ "НАСК "Оранта" згідно полісу № ВЕ/1435773. За зазначеним полісом встановлено ліміти відповідальності за пошкодження майна та розмір франшизи. Позивач просить стягнути в порядку регресу з [PERSON] різницю страхового відшкодування в розмірі 19 732,92 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив і представник позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10.2010 р. ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] ПДР, що підтверджується постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.11.2010 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП., Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із полісу добровільного страхування транспортного засобу від 20.01.2010 року автомобіль «TOЙOTA Avensis", реєстраційний номерний знак [NUMBER], належить ТОВ "Штраус Україна" (а.с.2). Згідно звіту № 6316 від 02.11.2010 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику застрахованого автомобіля внаслідок ДТП, складає 45 872,65 грн, а згідно Актів виконаних робіт № [NUMBER] від 30.11.2010 р. та № [NUMBER] від 16.12.2010 р. вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 45 239,81 грн. Згідно платіжного доручення від 13.01.2011 року ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант Авто" в особі Київської філії "Сіті" - виплатив ТОВ " Штраус Україна " страхове відшкодування в розмірі 44 722,92 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 18714 від 13.01.2011 р. Відповідно до полісу № ВЕ/1435773 цивільно-правова відповідальність власника ВАЗ д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ВАТ "НАСК "Оранта". За зазначеним полісом встановлено ліміти відповідальності за пошкодження майна (25500 грн( та розмір франшизи (510 грн), тому сума яка підлягає відшкодуванню саме з НАСК "Оранта" склала 24990,00 грн. від 44722,92 грн. (25500 -510). Таким чином різниця відшкодування, яка підлягає стягненню в порядку регресу з [PERSON] складає 19732,92 грн. (44722,92-24990). Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи зміст ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при розгляді справ за позовами страховиків за полісами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів чи Моторного (транспортного) страхового бюро України до винних осіб про стягнення сум виплаченого страхового відшкодування слід виходити з того, що такі суми стягуються в порядку регресу відповідно до вимог спеціального законодавства - Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", і положення ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України "Про страхування" до даних правовідносин не застосовуються. Відповідно до ст. ст. 1191, 1192 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Стаття 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди внаслідок дії [PERSON] вирішуватися у відповідності до умов договору та положень ст. 1194 ЦК України, за якими він як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобов'язаний сплатити лише різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 229.40 грн.

Outcome: approved