Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON]\~ « ПриватБанк»\~\~ звернулось до суду\~ з позовом до [PERSON] про стягнення\~ заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач послався на те, що 25.10.2008 року між Закритим Акціонерним Товариством [PERSON] "ПриватБанк " та [PERSON] був укладений кредитний договір № HAXRRX11350442, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3\~541 гр. 42 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк» у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що вказано у п.п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ12241050038006727). Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з " Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати , позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином i в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, у відповідача [PERSON] станом на 16.06.2015 року виникла заборгованість у розмірі 33 490 гр. 31 коп., яка складається з наступного: - 3 094 гр. 43 коп. - заборгованості за кредитом; - 2 гр. 16 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 28\~322 гр. 75 коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафів, відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг: - 500 гр. - штрафу (фіксована частина). - 1 570 гр. 97 коп. - штрафу (процентна складова). Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № HAXRRX11350442 від 25.10.2008 року у розмірі 33 490 гр. 31 коп. Також просить стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 334 гр. 90 коп.. В судове засідання позивач ПАТ КБ « ПриватБанк » не з'явився, 08.12.2015 року на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, позов підтримує, однак уточнив свої вимоги, збільшивши їх обєм. Додатково просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача до суду в розмірі 212 гр. 10 коп.. ( а.с. 43,47) Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. ( а.с. 43) Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення у пресі, яке було опубліковано у газеті «Слобідський край»» № 143 (22263) від 01.12.2015 року, сторінка 6. (а.с.44-46) Про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, тому суд розглядає справу згідно зі ст. 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. 08.12.2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.10.2008 року між Закритим акціонерним товариством [PERSON] "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № HAXRRX11350442. ( а.с. 6-10) ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк» у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року було змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що вказано у п.п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ12241050038006727). (а.с. 12-15) Згідно вказаного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 541 гр. 43 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.. ( а.с. 6) Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з " Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати , позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобовязання за кредитним договором № HAXRRX11350442 від 25.10.2008 року виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором не виконала. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушення зобов'язання у відповідності зі ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що укладений 25.10.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кредитний договір № HAXRRX11350442 є обовязковим для виконання цими сторонами. Вказаним договором визначено порядок виконання відповідачем [PERSON] повернення позики і зобов'язань по сплаті відсотків, а відповідно до ст. 530 ЦК України визначено строк права вимоги у позивача. Згідно ст. 1050 ЦК України позивальник зобовязаний повернути суму позики. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав свої обов'язки перед ПАТ КБ « ПриватБанк» по поверненню грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору на загальну суму 33 490 гр. 31 коп., чим порушив умови укладеного з ним договору № HAXRRX11350442 від 25.10.2008 року, і вимоги закону. Правилами ст.ст. 526,629 ЦК України і умовами договору № HAXRRX11350442 від 25.10.2008 року встановлено обов'язок відповідача [PERSON] виконувати укладений договір належним чином. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, у відповідача [PERSON] станом на 16.06.2015 року має заборгованість у розмірі 33 490 гр. 31 коп., яка складається з наступного: - 3 094 гр. 43 коп. - заборгованості за кредитом; - 2 гр. 16 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 28\~322 гр. 75 коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафів, відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг: - 500 гр. - штрафу (фіксована частина). - 1 570 гр. 97 коп. - штрафу (процентна складова). Однак, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки може бути застосоване лише до процентів, які нараховуються як пеня, оскільки вони є засобами цивільно-правової відповідальності За таких обставин, суд вважає можливим застосування до правовідносин, які виникли внаслідок укладення між вказаними сторонами кредиту, положень п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо зменшення розміру штрафних санкцій у вигляді пені, яка згідно ст. 549 ЦК України, є видом забезпечення виконання зобов'язання. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 « Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено щодо відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» відносяться і ті, що виникають із договорів про надання фінансово- кредитних послуг для задоволення власних потреб громадян, у тому числі, про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій. Крім того, суд вважає, що при вирішенні даного спору необхідно застосовувати висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року у справі № 1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень п.п. 22, 23 ст. 1, ст.. 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України та постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», які прямо вказують на поширення дії даного закону на кредитні відносини, як щодо укладання, так і виконання даної категорії договорів. Існує позиція відносно того, що положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів» розповсюджує свою дію на умови кредитного договору стосовно пені, що дає змогу обмежити її розмір до 50 % суми основної заборгованості. Стосовно ч. 3 ст. 551 ЦК України судова практика полягає в тому, що підставою для зменшення неустойки за рішенням суду є наявність хоча б однієї з підстав передбаченої даною статтею, а саме, значне перевищення суми неустойки розміру збитків, інші обставин, які мають істотне значення. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором № HAXRRX11350442 від 25.10.2008 року, розрахована позивачем ПАТ КБ « ПриватБанк» становить суму в розмірі 28\~322 гр. 75 коп. та значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача [PERSON] за кредитним договором № HAXRRX11350442 від 25.10.2008 року, підлягатиме сума у розмірі 1547 гр. 22 коп. пені, як 50% від розміру заборгованості по кредиту в сумі 3094 гр. 43 коп., яка становить розмір основної заборгованості. На даний час відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобов'язання i заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "ПриватБанк". За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк » є часткового обґрунтованим, він підтверджений належними доказами, позовні вимоги банка відповідають правилам та умовам укладеного договору, а саме, кредитного договору № HAXRRX11350442 від 25.10.2008року, і закону, а відтак вважає на необхідне стягнути з відповідача [PERSON], заборгованість в загальному розмірі не 33 490 гр. 31 коп., а 6 714 гр. 78 коп., яка складається з наступного: - 3 094 гр. 43 коп. - заборгованості за кредитом; - 2 гр. 16 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 1\~547 гр. 22 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафів, відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг: - 500 гр. - штрафу (фіксована частина). - 1 570 гр. 97 коп. - штрафу (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належить, у тому числі, витрати, повязані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Розмір судового збору визначається по даній справі Законом України « Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-УІ, оскільки дана справа надійшла до суду 05.08.2015 року, тобто до набрання 01.09.2015 року чинності Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484- УІІІ від 22.05.2015 року, а тому з вимог майнового характеру становив 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2015 року складає 1218 гр.. З матеріалів справи вбачається, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив суму судового збору в розмірі 334 грн. 90 коп., згідно платіжного доручення № BOK36B0L5V від 26.06.2015 року. (а.с. 1) Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ"ПриватБанк" задоволені частково, то суд вважає на необхідне присудити позивачу з відповідача витрати, пов'язані з оплатою судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. Вимоги позивача ПАТ КБ"ПриватБанк" задоволені судом на 20,1 %, а тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору не в розмірі 334 гр. 90 коп., а в сумі 243 гр. 60 коп., оскільки 20,1 %, становить суму 67 гр. 15 коп., а розмір судового збору має становити 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає саме 243 гр. 60 коп.. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач ПАТ КБ«ПриватБанк» розмістив оголошення про виклик відповідача в судове засідання в газеті «Слобідський край» 143 (22263) від 01.12.2015 року, сторінка 6 та сплатив витрати на публікацію оголошення в газеті в розмірі 212 гр. 10 коп., згідно розрахунку на оплату № 3206 від 25.11.2015 року. (а.с. 47) Однак, не дивлячись на вищевказане, суд вважає на необхідне відмовити у задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] витрат, повязаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, а саме, витрат на публікаціюоголошення в газеті «Слобідський край » в розмірі 212 гр. 10 коп., оскільки ПАТ КБ«ПриватБанк» не надав суду оригінал рахунку на оплату такої суми № 3206 від 25.11.2015 року, а обмежився приєднанням не посвідченої належним чином копії. Оскільки вимоги позивача ПАТ КБ«ПриватБанк» задоволені частково, в решті позовних вимог суд вважає на необхідне позивачу ПАТ КБ"ПриватБанк" відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial