Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи підставність своїх вимог тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.04.2007 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 13 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується Умовами та правилами надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити, зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно вищевказаних Умов та Правил договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично пролонгується на той самий строк. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також виплачувати комісії на умовах, передбачених договором та нести відповідальність у разі неналежного виконання взятих на себе зобовязань чи за невиконання зобовязань. Ураховуючи те, що відповідач своєчасно Банку грошові кошти на погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, не вніс, чим порушив умови кредитного договору, тому станом на 30.04.2015 року утворилась заборгованість за кредитом відповідача у розмірі 34 789,53 гривень, з яких: 12 244, 31 грн. - заборгованість за кредитом; 18 562, 39 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1850,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1632,84 грн. - штраф (процентна складова). Позивач, посилаючись на умови кредитного договору, Умови та правила надання банківських послуг, норми цивільного права, які регулюють дані правовідносини, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 34 789 гривень 53 копійки та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча викликався через оголошення у пресі. За правилами ч.9 ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Прийнявши до уваги те, що представник позивача використав надане йому ч.2 ст.158 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи у його відсутності, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, зі згоди представника позивача при заочному розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке. Відповідно до Заяви від 27.04.2007 року, [PERSON] отримав кредит розмірі 13000, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь\--кого розміру Кредитного ліміту та умов Договору, встановлених Банком. Відповідач своїм підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком кредитний Договір. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. На виконання умов кредитного договору, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором зарахувавши на його платіжну карту суму грошових коштів визначену Договором, однак відповідач всупереч взятих на себе зобовязань щодо обовязку погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, не надавав своєчасно Банку грошові кошти за Кредитом, у звязку з зазначеним порушенням зобовязань станом на 30.04.2015 року утворилась заборгованість за кредитом відповідача у розмірі 34 789,53 гривень, з яких: 12 244, 31 грн. - заборгованість за кредитом; 18 562, 39 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1850,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1632,84 грн. - штраф (процентна складова), які у добровільному порядку відповідач не погашає. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), позичальник зобовязаний оплати Винагороду Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом в силу положень ст.611 ЦК України, у тому числі сплата неустойки (штраф, пеня). Зібрані у справі докази підтверджують факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, в результаті чого станом на 30.06.2015 року заборгованість за кредитом відповідача становить 34 789, 53 гривень. В матеріалах справи наявний розрахунок суми заборгованості відповідача перед позивачем, з яким суд погоджується. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на вищевикладене та у контексті вищенаведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними доказами факт порушення відповідачем взятих на себе зобовязань, а тому вимоги позивача до відповідача про стягнення кредитної заборгованості ґрунтуються на вимогах закону, відтак, за відсутності будь яких заперечень з боку відповідача, підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Статтею 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Виходячи із змісту вищезазначених норм, суд присуджує із відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 347,90 гривень, а в частині присудження витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, суд вважає слід відмовити, оскільки такі витрати не доведені позивачем належними доказами.

Outcome: approved