Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

В жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - Банк) звернувся в суд з позовом до Державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області (далі - ДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області), другого Малиновського відділу держаної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Другий Малиновський ВДВС Одеського МУЮ), другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - другий Приморський ВДВС Одеського МУЮ) про звільнення майна з-під арешту. Відповідачі про час та місце розгляду справи сповіщені всі належним чином , однак в судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, заперечень щодо позовної заяви не надавали. Відділ ДВС Роздільнянського МРУЮ надали суду заяву про слухання справи без участі їх представника. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с. 42,43,44,49,51,52). [PERSON] про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, однак в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень щодо позовної заяви не надавав. Представник позивача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надіслав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. (а.с.53). В позовній заяві зазначив, що між [PERSON] та Банком 07.11.2007 року було укладено кредитний договір №2080-н на одержання кредиту в сумі 99198,00 грн під 14% річних, з терміном остаточного повернення кредиту 07.11.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань між [PERSON] та Банком 07.11.2007 року було укладено договір застави транспортного засобу, а саме автомобіля марки CHEVROLET, модель EPICA LF 69К, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Однак в вересні 2014 року під час проведення дій по добровільній реалізації заставного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитом, стало відомо, що в межах виконавчого провадження, яке перебуває на примусовому виконанні другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та заборону його відчуження, та накладено арешт на вище зазначений автомобіль. Також 22.02.2011 року ВДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області, в рамках виконавчого провадження №АА656067 відкритого на підставі судового наказу №34/70-10-1932 від 27.07.2010 року Господарського суду Одеської області, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ "Троціон Трейдінг" та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на вище зазначений автомобіль. Окрім цього в рамках виконавчого провадження В-15/418 другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ 08.04.2014 року винесено постанову про розшук вище зазначеного автомобіля. Тому посилаючись на те, що Банк, як заставодержатель має право у випадку несплати заставодавцем у встановлений строк заборгованості за кредитним договором на звернення стягнення на предмет застави, вважає що вище вказані постанови ВДВС перешкоджають їм реалізувати своє право, як заставодержателя. Тому просить суд звільнити з-під арешту та розшуку належний йому автомобіль марки CHEVROLET , модель EPICA LF 69К, 2007 року випуску (а.с.2-5,53) В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2011 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №2080-н, за яким Банк надав позичальнику кредит в розмірі 99198,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% процентів річних, з остаточним терміном повернення 07.11.2014 року. (а.с.6-14) В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07.11.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави автотранспорту, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим марки CHEVROLET модель EPICA LF 69К, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 03.11.2007 року.(а.с.15-26) Відповідно до умов договору застави [PERSON] передав в заставу позивачу зазначений автомобіль марки CHEVROLET, модель EPICA LF 69К, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно п. 1.3 договору застави сторони визначили, що вартість предмету застави складає 111190,00 грн. (а.с. 15) У відповідності до п.п.5.1.1- 5.1.3 п. 5.1, п. 5.2, п. 5.3 зазначеного договору застави зазначено, що предмет застави є власністю заставодавця, не заставлено, в спорі та під арештом не перебуває. Відповідно до п. 6.1 договору застави в разі неналежного виконання зобов'язань заставодавцем заставодержатель має право на звернення стягнення на заставлене майно. Банк на теперішній час бажає звернути стягнення на заставлене майно, так як боржник не повертає кредитні кошти. Однак встановлено, що в другому Малиновському ВДВС Одеського МУЮ перебуває виконавче провадження №АА627294 від 01.11.2009 року, яке відкрито на підставі виконавчого листа №2-497 від 02.09.1996 року, виданого Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, в межах якого винесено постанову від 02.11.2009 року про арешт майна боржника та накладено арешт на автомобіль марки CHEVROLET модель EPICA LF 69К, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 03.11.2007 року.(а.с.35) Також 22.02.2011 року ВДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області, в рамках виконавчого провадження №АА656067, відкритого на підставі судового наказу №34/70-10-1932 від 27.07.2010 року Господарського суду Одеської області, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ "Троціон Трейдінг" винесено постанову від 22.02.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та накладено арешт на цей же автомобіль.(а.с.34) Окрім цього в рамках виконавчого провадження В-15/418 другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ 08.04.2014 року винесено постанову про розшук вищевказаного автомобіля марки CHEVROLET модель EPICA LF 69К, 2007 року випуску (а.с. 33). Банк просить звільнити заставлене майно із під арешту та зняти його розшуку і свої права захищають в суді шляхом звернення з позовом про звільнення майна з-під арешту. У спорах про звільнення майна з-під арешту підставою для звернення до суду є оспорювання правомірності включення конкретного майна до акту опису майна. Особи, які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, звертаються до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення його з-під арешту. Таким чином, метою позову про звільнення майна з-під арешту є встановлення належності арештованого майна або його частки позивачеві. Згідно ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Однак із договору застави вбачається, що саме третя особа - [PERSON] є власником заставленого транспортного засобу марки CHEVROLET, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Банк не є власником автомобіля, витяг з реєстру заставленого майна до справи не додано, рішення про звернення стягнення на заставлене майно на користь Банку не приймалось. Тому суд вважає, що Банк по справі є неналежним позивачем , так як позивачем по справі про звільнення майна з-під арешту є особа, відносно якої на момент порушення справи є припущення, що вона є носієм суб'єктного права (власник та правомірний володілець майна). Крім цього згідно роз'яснень Верховного Суду України, наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про виключення майна з опису" від 27.08.1976 року № 6 (із наступними змінами), відповідачами даній категорії справ суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція". Отже виходячи з вказаних позицій належним відповідачем по даній справі може бути лише боржник , особа , в інтересах якої накладено арешт на майно і в деяких випадках особа, котрій передано майно. Тому заявлені по справі відповідачі - другий Малиновський ВДВС Одеського МУЮ, ВДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеській області, другий Приморський ВДВС Одеського МУЮ є неналежними відповідачами по справі. Клопотань позивача про заміну неналежного відповідача на належного позивач не заявляв, суд також не наділений повноваженнями проводити заміну неналежного відповідача за власною ініціативою за відсутності клопотання позивача. Тому пред'явлення даного позову до неналежних відповідачів є підставою для відмови у задоволенні позову . Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач обрав неправильний спосіб захисту свого права, яке на його думку порушено, звернувся в суд з позовом до неналежних відповідачів, а тому в позові про звільнення з під арешту та виключення майна з-під арешту повинно бути відмовлено. Справа розглянута судом відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 57 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про виключення майна з опису" від 27.08.1976 року №6,

Outcome: dismissed