Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Мотивувала позивачка свій позов тим, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], який фактично прийняв спадщину, так як постійно проживав із спадкодавцем, але юридично її не оформив. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом на спадкове майно є позивачка. Інших спадкоємців на спадкове майно як за заповітом, так і за законом немає. Фактично прийнявши спадщину, позивачка звернулася до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв'язку з цим, позивачка звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] в с. Ушня Менського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області 28 березня 2013 року(а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцем якої першої черги за законом був її чоловік [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7), який фактично прийняв спадщину, оскільки проживав постійно із спадкодавцем, але юридично не оформив. [INFO] в м. Чернігів помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області 09 квітня 2014 року(а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] За життя спадкодавцем на випадок смерті було складено заповіт, в якому він все своє майно, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.9). Таким чином, спадкоємцем за заповітом на спадкове майно є позивачка [PERSON], яка в установлений законом строк звернулася до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.41). Згідно довідки № 144, виданою Ушнянською сільською радою Менського району 27.08.2015 року слідує, що інших спадкоємців за заповітом та першої і другої черги за законом на спадкове майно нема. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] прийняла спадщину і звернулася до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про свідчить наявна в матеріалах справи постанова державного нотаріуса Першої Чернігівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2629/02-31 від 24.07.2015 року. Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону). Відповідно до довідки № 315 від 22 жовтня 2015 року, виданої Ушнянською сільською радою Менського району Чернігівської області зазначено, що згідно по господарського обліку (особовий рахунок № [NUMBER]) станом на 15.04.1991 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], має особовий рахунок № [NUMBER], головою колгоспного двору був [PERSON], та члени колгоспного двору - [PERSON]. Станом на 15 квітня 1991 року дане домоволодіння мало статус «колгоспний двір». Встановлено, що будівництво будинку та надвірних споруд було завершено у 1964-1980 р.р., тобто до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1922 року. У даному кодексі відсутні положення щодо обов'язкової державної реєстрації новозбудованого домогосподарства та положення, які б регулювали відносини пов'язані з колгоспними дворами. Оскільки у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], був господарським двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства. Статтею 3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до довідки №174 виданої КП «Чернігівське МБТІ Чернігівської обласної ради» від 20.07.2015 року слідує, що станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння за адресою: вул. Колгоспівська, 46, с. Ушня, Менського району, Чернігівської області не зареєстровано (а.с.12). Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлено 20.07.2015 року (а.с.13-17). Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] має загальну вартість 20536 грн. 00 коп. (а.с.19-39). На підставі викладеного,

Outcome: approved