Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

13 вересня 2018 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Миколаївське" про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати та зобов`язання повернути земельні ділянки. 14 лютого 2019 року від позивача [PERSON] до суду надійшла уточнена позовна заява про збільшення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.03.2010 року між ним та СЗАТ «Миколаївське» був укладений договір оренди земельних ділянок: площею 5,02 га з кадастровим номером №4821780600:03:000 :0236 , площею 0,51 га з кадастровим номером №4821780600:04: 000:0734 , які розташовані в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років, який був зареєстрований у Веселинівському районному відділі ДП «Центр ДЗК» 11 травня 2010 року за №041048000101. Посилаючись на те, що відповідач не сплачує орендну плату, [PERSON] (з урахуванням уточнених позовних вимог) просив розірвати договір оренди землі від 22 березня 2010 року, укладений між ним та СЗАТ «Миколаївське»; зобов`язати ПрАТ «Миколаївське» негайно передати йому у користування орендовані земельні ділянки та стягнути на його користь заборгованість по орендній платі за 2017-2018 роки в сумі 3208,30 грн. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 05 грудня 2019 року та 24 жовтня 2019 року до суду подано заяви про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, оскільки він хворіє. Представник відповідача Кулик А.М. до Київського апеляційного суду для участі в режимі відеоконференції не прибула, повідомила по телефону, що хворіє. Відповідно до положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача. В судовому засіданні 19.09.2019 року представник відповідача - Кулик А . М . (в режимі відеоконференції), з урахуванням письмових пояснень, позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що ПрАТ «Миколаївське» умови договору оренди землі не порушувало. Крім того, орендарем за період дії договірних відносин було виплачено орендної плати більше, ніж належало до виплати за договором. Термін виплати орендної плати за 2018 рік станом на момент звернення позивача до суду ще не настав. До того ж під час судового розгляду справи відповідачем був здійснений грошовий переказ щодо перерахування [PERSON] орендної плати за 2018 рік в сумі 976,80 грн. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача - [PERSON] та представника відповідача - Кулик А.М. (в режимі відеоконференції), дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 745666, виданого 03 квітня 2006 року, позивачу [PERSON] належать земельні ділянки площею 5,02 га з кадастровим номером №4821780600: 03 : 000:0236 , площею 0,51 га з кадастровим номером №4821780600:04 :000:0734 , які розташовані в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - (а.с. 5). 22 березня 2010 року між [PERSON] та СЗАТ «Миколаївське», найменування якого в подальшому змінено на Приватне акціонерне товариство "Миколаївське", укладено договір оренди землі, та 11.05.2010 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством "Миколаївське" укладено додаткову угоду, за умовами яких [PERSON] надав, а СЗАТ «Миколаївське» прийняло в строкове платне користування зазначені земельні ділянки строком на 10 років. Договір оренди землі був зареєстрований у Веселинівському районному відділі ДП «Центр ДЗК» 11 травня 2010 року за № 041048000101 - (а.с. 6-8). Згідно з п. 9 укладеного сторонами договору оренди землі та п.1 додаткової угоди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що діє на момент розрахунку, та становить 1 604 грн. 15 коп., в тому числі: земельна ділянка № 1 - 235 грн. 80 коп., земельна ділянка № 2 - 1 368 грн. 35 коп., або може видаватися у натуральній формі за заявою орендодавця у вигляді зерна, соломи, муки, цукру. За бажанням орендодавця проводиться оранка городів безкоштовно до 10 сотих. Сторони дійшли згоди, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, а орендна плата вноситься у строк до 31 числа останнього у звітному році місяці (пункти 10, 11 договору). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до наданих ПрАТ «Миколаївське» розрахунку нарахованої та виплаченої орендної плати за 2013 - 2018 роки за користування земельними ділянками відповідно до укладеного із [PERSON] договору оренди землі (а.с. 158) та копій відомостей на виплату орендної плати за 2014 - 2016 роки, в 2013 році була нарахована орендна плата в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі в сумі 2 816 грн. 89 коп. та отримано позивачем 2394 грн. 36 коп. (утриманий ПДФО), в 2014 році - нарахована орендна плата в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі в сумі 4 694 грн. 82 коп. та отримано позивачем 3 710 грн. 59 коп. (утриманий ПДФО), в 2015 році - нарахована орендна плата в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі в сумі 5863 грн. 82 коп. та отримано позивачем 4 896 грн. 29 коп. (утримані ПДФО та військовий збір), в 2016 році - нарахована орендна плата в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі в сумі 7 036 грн. 58 коп. та отримано позивачем 5 664 грн. 45 коп. (утримані ПДФО та військовий збір) (а.с. 158, 162-166). Докази сплати відповідачем позивачу орендної плати за 2017 рік у матеріалах справи відсутні, а посилання ПрАТ «Миколаївське» на належне виконання свого обов`язку щодо сплати такої орендної плати за рахунок переплати орендної плати за попередні роки порівняно з умовами договору - суд вважає безпідставними, оскільки нарахування та виплата орендної плати в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі у 2014, 2015, 2016 роках здійснювалося саме відповідачем, без погодження із позивачем зарахування частини цих платежів в рахунок орендної плати, що підлягає сплаті у майбутньому. Відповідно до наданого відповідачем розрахунку орендна плата за 2017 рік становить 3398 грн. 67 коп. (відповідно до умов договору оренди - 3 % від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням утриманих ПДФО та військового збору). Однак, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за 2017 рік в сумі 1604 грн. 15 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з орендної плати за 2017 рік у розмірі 1604 грн. 15 коп. На момент звернення до суду з позовом строк сплати орендної плати за 2018 рік ще не настав. В період судового розгляду справи орендна плата за 2018 рік в сумі 976 грн. 80 коп. була надіслана відповідачем поштовим переказом 29 грудня 2018 року за місцем проживання позивача, що підтверджується фіскальним чеком, та про отримання якої не заперечувала представник позивача - (а.с. 161). Таким чином, заборгованість з орендної плати за 2018 рік становить - 627,35 грн. (1604,15 грн. - 976,80 грн.), а загальна заборгованість за 2017-2018 роки, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить - 2231,50 грн. (1604,15 грн. + 627,35 грн.). При вирішенні позовної вимоги щодо розірвання договору оренди та зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки, суд дійшов наступного висновку. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Аналогічне за змістом положення містить пункт 38 укладеного [PERSON] із СЗАТ «Миколаївське» договору оренди. Згідно із пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої нею шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення Закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. При цьому, фундаментальне значення, крім ознаки "систематичність", має значення саме - "несплата орендної плати", а не сплата орендної плати у меншому розмірі, ніж передбачено умовами договору. Зазначена правова позиція неодноразово була викладена як Верховним Судом України, так і Верховним Судом, зокрема у Постанові Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі №362/5740/15-ц, та Постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №484/3687/16. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На момент звернення позивача до суду з даним позовом відповідачем був не сплачений лише один платіж за 2017 рік, а строк сплати орендної плати за 2018 рік ще не настав. Крім того, в період судового розгляду справи орендна плата за 2018 рік в сумі 976 грн. 80 коп. була надіслана відповідачем поштовим переказом 29 грудня 2018 року за місцем проживання позивача, що підтверджується фіскальним чеком, отримання якої в судовому засіданні підтвердила представник позивача - (а.с. 161). Отже, наявне разове порушення умов договору, що відповідно не вважається підставою в розумінні пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України для розірвання договору оренди земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернення земельних ділянок, оскільки не встановлено систематичної несплати відповідачем орендної плати та істотного порушення умов договору відповідачем, а тому, вимоги позивача в цій частині позову, задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернення земельних ділянок в розмірі 704 грн. 80 коп., та за позовну вимогу про стягнення заборгованості по орендній платі в розмірі 768 грн. 40 коп. Позивач [PERSON] відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 24.06.2008 року на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 "Про судовий збір" має пільги як учасник бойових дій, а тому судовий збір, який був сплачений ним в сумі 1473,20 грн., підлягає поверненню. Із заявлених вимог судом задоволено частково позовну вимогу про стягнення заборгованості з орендної плати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за даною вимогою в розмірі 534 грн. 45 коп. (2231,50 грн. х 768,40 грн.) / 3208,30 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial