Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

В червні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка заповіла [PERSON] земельну ділянку розміром 2,6104 яка розташована на території Новоборовицької сільської ради Сновського району Чернігівської області. Позивач звернулась до нотаріальної контори, але нотаріусом їй відмовлено в зв"язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. Державний акт на вищевказану земельну ділянку було втрачено. В районній газеті « Промінь» було подано об`яву про втрату державного акту на земельну ділянку. 24.07.2020 року позивач подала до суду заяву про зменшення позовних вимог та просить визнати за нею право власності на 5/6 часток земельної ділянки розміром 2,6104 яка розташована на території Новоборовицької сільської ради Сновського району Чернігівської області. Позивач у судовому засіданні відсутня, в позовній заяві просить розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача у судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують, позов визнають. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.09.2019 року (а.с. 6), з якою на момент її смерті проживав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 69). Згідно копії свідоцтва про народження № [NUMBER] матір`ю [PERSON] , [INFO] була [PERSON] ( а.с. 12)., та з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був батьком позивача ( а.с. 13,14). За життя померла[PERSON] склала заповіт з якого вбачається, що померла заповіла [PERSON] земельну ділянку розміром 2,6104 яка розташована на території Новоборовицької сільської ради Сновського району Чернігівської області. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 3 (а.с. 11). За життя померла[PERSON] мала у приватній власності земельну ділянку площею 2,6104 яка розташована на території Новоборовицької сільської ради Сновського району Чернігівської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю ( а.с. 17). Як встановлено у справі у позивача відсутній оригінал належного правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку. Дана обставина підтверджується оголошенням у ЗМІ «Промінь» від 29.05.2020 року де зазначено, що загублений державний акт серії ІІІ-ЧН № 010150 на право власності на землю на ім"я [PERSON] вважати недійсним (а.с.28). Державним нотаріусом Сновської районної державної нотаріальної контори, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 16.05.2020 року № 291/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку у зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до статтей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що земельна ділянка площею розміром 2,6104 яка розташована на території Новоборовицької сільської ради Сновського району Чернігівської області дійсно належала померлій [PERSON] . Позивач є спадкоємцем майна померлої в силу ст. 1223 ЦК України, як спадкоємець за заповітом. Позивач в грудні 2019 року звернулась до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини. Згідно копії спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що крім позивача до нотаріальної контори ніхто не звертався. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначенену земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Водночас ч. 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що [PERSON] є непрацездатним громадянином та відповідає критеріям, визначеним ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто досяг пенсійного віку на момент смерті спадкодавця, а тому має право на обов`язкову частку у спадщині. З матеріалів справи вбачається, що окрім [PERSON] який був сином спадкодавця вона мала ще двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . А, отже якщо б спадкодавцем не було складено заповіт на позивачку, то спадкоємцями на майно були б її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто 50% ( згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України) помножуємо на 1/3 частку ( частка кожного спадкоємця, як би не було заповіту), отримуємо 1/6 ( обов`язкова частка у спадщині). А тому частка позивача становить 5/6, а частка [PERSON] становить 1/6. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 5/6 часток земельної ділянки розміром 2,6104 яка розташована на території Новоборовицької сільської ради Сновського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. На підставі наведеного та

Outcome: approved