Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

12.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "АВТО ПРОСТО", треті особи - [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В., про визнання недійсним договору застави від 13.02.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, укладеного [PERSON] з ТОВ "АВТО ПРОСТО". В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 16.11.2011 року його дружина, [PERSON], уклала з ТОВ "АВТО ПРОСТО" угоду № 376692 про надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. 13.02.2015 року., відповідно до умов угоди № 376692, його ж дружині, [PERSON], було передано у власність автомобіль марки Chevrolet Tracker, кузов № [NUMBER], 2014 року випуску, колір - білий. 13.02.2015 року [PERSON] - представником за довіреністю, від імені його дружини [PERSON], було укладено договір застави на зазначений вище автомобіль [NUMBER], зареєстрований 13.02.2015 р. Центром ДАІ 8050, як належний на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER], виданого 13.02.2015 року. Вважає, що при укладенні договору застави було грубо порушено його права, як співвласника майна, оскільки він згоди на передачу належного йому та його дружині на праві спільної сумісної власності не надавав, і нікого на такі дії не уповноважував. Просив визнати недійсним договір застави від 13.02.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В., укладений [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» ; виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна предмет застави - автомобіль марки Chevrolet Tracker, кузов № [NUMBER], 2014 року випуску, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 13.02.2015 року Центром ДАІ 8050, який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER], виданого 13.02.2015 року Центром ДАІ 8050 ; всі витрати по справі стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО». Будучи присутнім у судових засіданням позивач, заявлені ним позовн6і вимоги з підстав, викладених у позовній заяві підтримував. У судове засідання 14.06.2016 року позивач не з»явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Повідомив суд, що заявлений позов підтримує, просив задовольнити у повному обсязі з зазначених у позовній заяві підстав. Представник відповідача, ТОВ "АВТО ПРОСТО", [PERSON], який діє від імені та в інтересах ТОВ "АВТО ПРОСТО", будучи присутнім у судовому засіданні, позов не визнавав, просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що за даними матеріалів справи третя особа, [PERSON], в особі свого представника [PERSON], який діяв від її імені та в її ж інтересах, укладаючи договір застави, для забезпечення виконання зобов"язань за угодою № 376692 про надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля, зробив заяву про те, що передане [PERSON] в заставу майно є її особистою власністю, на момент його придбання у шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах [PERSON] не перебувала, автомобіль не є спільною сумісною власністю. Отже, на момент укладення договору застави заставодержателю, ТОВ "АВТО ПРОСТО" не було відомо про те, що третя особа, [PERSON] перебувала у шлюбі, а передане нею в заставу майно є спільною сумісною власністю подружжя. На підтвердження заяви [PERSON] в особі її представника [PERSON] він, її ж представник, надав угоду № 376692 про надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля марки Chevrolet Tracker, кузов № [NUMBER], 2014 року випуску, колір - білий. Стверджував, що визнання недійсним договору застави є виключним способом уникнення третьої особи, [PERSON] від обов"язку виконати зобов"язання за угодою № 376692 про надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. У судове засідання 14.06.2015 року представник відповідача не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Треті особи [PERSON], [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В., будучі належним чином повідомленими, у судове засідання не з»явилися, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. З огляду на викладене, врахувавши клопотання позивача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третіх осіб, ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстьровано шлюб 29.03.2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2008 року березня місяця 29 числа зроблено відповідний актовий запис №70. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER]. виданим 29.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління у м. Ірпінь (а.с. 4). У судовому засіданні також встановлено, що шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29.03.2008 року є дійсним, не розірваний в установленому законом порядку та не визнаний недійсним. 16.11.2011 року між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та [PERSON] було укладено угоду № 376692 про надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля, за умовами якої: ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов"язався передати Учаснику системи Авто Так, [PERSON], у власність автомобіль, тобто, рухоме майно, а Учасник системи Авто Так, [PERSON] зобов"язується отримати автомобіль за умови виконання зобов"язань, встановлених угодою; сплатити плату за послуги, пов"язані зі вступом до Системи Авто Так при укладанні угоди; сплатити плату за послуги, пов"язані з видачею Автомобіля за Системою Авто Так при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля, підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов"язань за угодою; за вимогою ТОВ "АВТО ПРОСТО" надавати копії квитанцій про оплату внесків за угодою (а.с. 6-10). 13.02.2015 року [PERSON] - представником за довіреністю, від імені дружини позивача [PERSON] - [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В.,, зареєстрований в реєстрі за №1098 (а.с. 5,72). Відповідно до умов укладеного 13.02.2015 року між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та [PERSON] договору застави, [PERSON] передала в заставу ТОВ "АВТО ПРОСТО" рухоме майно - автомобіль марки Chevrolet Tracker, кузов № [NUMBER], 2014 року випуску, колір - білий, який належить заставодавцю на праві власності. Заставою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов"язань заставодавця за угодою № 376692 про надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля від 16.11.2011 року. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказав суду, що предметом застави за договором застави № від 13.02.2015 є рухоме майно, що належить йому та заставодавцю на праві спільної сумісної власності, остання передала в заставу ТОВ "АВТО ПРОСТО" автомобіль марки Chevrolet Tracker, кузов № [NUMBER], 2014 року випуску, колір - білий без його на те згоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач також стверджував, що на виконання умов угоди № 376692 про надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля, укладеної 16.11.2011 року між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., 13.02.2015 року у власність його дружини [PERSON] відповідачем було передано відповідачем автомобіль марки Chevrolet Tracker, кузов № [NUMBER], 2014 року випуску. Зазначені позивачем обставини не заперечував представник відповідача, будучи присутнім у судовому засіданні. Право власності [PERSON] на автомобіль марки Chevrolet Tracker, кузов № [NUMBER], 2014 року випуску, колір - білий, на підставі угоди № 376692 про надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля від 16.11.2011 року, як особисту власність зареєстровано 13.02.2015 р. Центром ДАІ 8050, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію серії [NUMBER], виданим 13.02.2015 р. Центром ДАІ 8050 (а.с.68). Правилами ст. 60 СК України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Наразі, судом встановлено, що автомобіль марки Chevrolet Tracker, кузов № [NUMBER], 2014 року випуску, колір - білий, третя особа [PERSON] придбала у власність під час перебування в офіційно зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON], сплативши при цьому частину грошових коштів на виконання грошового зобов"язання за угодою № 376692 про надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля від 16.11.2011 року, а відтак зазначений автомобіль є об"єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до статтей 63, 65 СК України, чинного на час укладення третьою особою, [PERSON] оспорюваного договору застави: дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до статтей 369, 578 ЦК України: співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників; майно, що є у спільній сумісній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Крім того, за правилами ст. 6 Закону України "Про заставу" майно, що перебуває у спільній власності, може бути передано в заставу тільки за згодою всіх співвласників, а правилами ст. 14 цього ж Закону визначено, що недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України. За даними матеріалів щодо посвідчення договору застави, укладеного 13.02.2015 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» і зареєстрованим у реєстрі №1098, котрі отримані судом у порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України, заява позивача [PERSON] щодо його згоди на укладення зазначеного договору застави відсутня. Натомість у зазначених матеріалах є заява представника заставодавця [PERSON] - [PERSON], що зазначене в договорі майно, яке належить його довірителю, не є спільною сумісною власністю (а.с.67). Отже, за встановлених судом обставин, а саме, що предмет застави за оспорюваним позивачем договором застави є його з заставодавцем спільною сумісною власністю, переданий в заставу без його на те згоди, суд приходить до висновку, що при укладенні 13.02.2015 року договору застави третьою особою, [PERSON] в особі її представника [PERSON] та ТОВ "АВТО ПРОСТО" було допущено порушення вимог ст. 6 Закону України "Про заставу", чим порушено законні права та інтереси позивача. Відповідно до правил ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п"ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, а частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Наразі, зазначені позивачем обставини, як підстави для позову в частині визнання недійсним оспорюваного договору застави знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Заперечення представника відповідача проти позову з тих підстав, що третя особа, [PERSON] не повідомила заставодержателя та нотаріуса, що нерухоме майно, яке передавалося нею в заставу, є її спільною сумісною власністю з позивачем, [PERSON], не заслуговують на увагу суду, оскільки не звільняють сторони за договором від обов"язку дотримання вимог ст. 6 Закону України "Про заставу". Що ж стосується позовних вимог [PERSON] про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису за № 46348253 від 13.02.2015 року про державну реєстрацію заборони відчуження рухомого майна за договором застави від 13.02.2015 року в порядку застосування недійсності зазначеного договору застави, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов"язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов"язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Як видно зі змісту розділу 3 зазначеного договору застави, сторони договору визначилися, що договір підлягає нотаріальному посвідченню і діє з моменту такого посвідчення до повного виконання Заставодавцем всіх зобов"язань, передбачених цим договором, угодою, додатками №№ 1, 2, 3 до Угоди. Цей договір укладається з реєстрацією обтяження рухомого майна заставою в Державному реєстрі застав, витрати по реєстрації в цьому реєстрі несе заставодавець. Як видно зі змісту розділу 2 зазначеного договору застави, заставодавець до закінчення строку дії цього договору, угоди, додатків №№ 1, 2, 3 до Угоди не знімати автомобіль з обліку в органах Державтоінспекції, не відчужувати його, не передавати автомобіль в наступну заставу, не передавати його в оренду (тимчасове користування, в тому числі по довіреності) іншим особам без письмової згоди Заставодержателя. Цей же договір містить відмітку про те, що 13 лютого 2015 року, Каплуном Ю.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі ст. 73 Закону України "Про нотаріат" та у зв"язку з посвідченням цього договору застави накладається заборона відчуження зазначеного в цьому договорі застави майна, а саме автомобіля марки Chevrolet Tracker, кузов № [NUMBER], 2014 року випуску, колір - білий, що належить на праві власності [PERSON], до припинення договору застави, на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER], виданого 13.02.2015 р. Центром ДАІ 8050. З огляду на викладене, включення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису за № 46348253 від 13.02.2015 року про державну реєстрацію заборони відчуження рухомого майна за договором застави автомобіля від 13.02.2015 року не є передачею у власність або ж користування предмету застави, а тільки обов"язковою умовою самого договору, а тому при визнанні недійсним зазначеного договору застави зазначена заборона не може бути виключена з реєстру, як скасування наслідку недійсності правочину, а підлягає припиненню з підстав визнання недійсним договору на виконання умов якого було зареєстровано зазначену заборону. З огляду на висновки суду щодо визнання обгрунтованим позову [PERSON] у частині визнання недійсним договору застави, який було визнано з підстав порушення вимог ст. 6 Закону України "Про заставу", що мало місце за тих обставин, що представник сторони оспорюваного договору заставодавця [PERSON] не отримав від останньої згоду другого співвласника предмету застави на укладення договору застави, а тому суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за правилами ст. 88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню відповідачем ТОВ «Авто Просто». Відповідно, понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду з позовом, який був предметом судового розгляду, не підлягають відшкодуванню відповідачем у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial