Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області, третя особа - приватний нотаріус Менського районного нотаріального округу Ніколаєнко С.В., Менська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. Мотивували позивачі свій позов тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , яку фактично прийняла дружина - [PERSON] , яка постійно на день смерті проживала із спадкодавцем, проте юридично не оформила права власності на спадкове майно. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 2/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно після померлої [PERSON] є її діти - позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Фактично прийнявши спадщину, позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після померлої матері та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої матері. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] позивачу [PERSON] було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв`язку з цим, позивачі звернулися до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просять: визнати за позивачем [PERSON] право власності на 3/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , з яких 2/5 частини - спадкове майно після матері [PERSON] , а 1/5 - належна позивачеві частка, як члену колгоспного двору; за позивачами [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/5 частину, кожному, в житловому будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , належні їм як членам колгоспного двору. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, та наполягала на їх задоволенні. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в засідання не з`явилися, просили справу розглянути без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. В установлений в ухвалі строк представник відповідача не надав суду відзив на позов, а також будь - яких заперечень щодо заявлених позовних вимог, що дає підстави суду вирішити спір за наявними матеріалами справи. Треті особи - приватний нотаріус Менського районного нотаріального округу Ніколаєнко С.В. та державний нотаріус Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І. в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно ухвали судді від 15 жовтня 2019 року, суду були надані копії спадкових справ, заведених до майна померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] . За таких обставин, враховуючи наявність достатніх доказів в матеріалах справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі нез`явившихся учасників по справі, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] в місті Мена Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області 07 квітня 2014 року (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , належні йому як члену колгоспного двору, та інше майно. Із наданої суду копії спадкової справи № 303/2014, заведеної Менською районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [PERSON] слідує, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка звернулася [PERSON] , яка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с.56-66). [INFO] в с. Бігач Менського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцями якої першої черги за законом є позивачі - діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.17). Як слідує з наданої суду копії спадкової справи № 27/2018, заведеної до майна [PERSON] , позивач [PERSON] в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері, позивачі [PERSON] та [PERSON] в установлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини після померлої матері (а.с.70-121). Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону). Відповідно до виписки з погосподарської книги № 2 за 1991 - 1995 роки, виданої Бігацькою сільською радою Менського району Чернігівської області зазначено, що згідно по господарського обліку станом на 15.04.1991, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , мав статус колгоспного двору, головою колгоспного двору був [PERSON] , членами колгоспного двору були: дружина [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року дане домоволодіння мало статус «колгоспний двір» (а.с.23). Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військові службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в [ADDRESS] збереглось за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках по 1/5 кожному. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , яку фактично прийняла у спадщину [PERSON] , але юридично не оформила. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , 1/5 - належна як члену колгоспного двору і 1/5 - спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] . Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, і про що зазначалось вище, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулася лише [PERSON] , проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить наявна в матеріалах справи постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 995/02-31 від 13.08.2019 (а.с.22). Інші заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину на інше майно спадкодавця в матеріалах спадкової справи відсутні. Встановлено, що будівництво будинку та надвірних споруд було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1922 року. У даному кодексі відсутні положення щодо обов`язкової державної реєстрації новозбудованого домогосподарства та положення, які б регулювали відносини пов`язані з колгоспними дворами. Оскільки у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , був колгоспним двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлено 18.04.2019 (а.с.26-28). Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] має загальну вартість 25431 грн. 00 коп. (а.с.29-37). Позивачі в своїх позовних вимогах ставлять питання про визнання за ними права власності, а саме: за [PERSON] на 3/5 частини домоволодіння, яке складається з спадкового майна після померлої матері (2/5) і належної позивачеві частки як члену колгоспного двору (1/5), а за [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частині кожному, житлового будинку з надвірними будівлями розташованого по [ADDRESS] , належних їм як членам колгоспного двору. Матеріалами справи підтверджено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають право по 1/5 частині, кожний, у вказаному будинку, як члени колгоспного двору, оскільки станом на 15.04.1991 року вони були зареєстровані в даному домоволодінні, разом з тим не надають суду доказів, які б перешкоджали їм в оформленні своїх часток у вказаному житловому будинку в органах, які здійснюють реєстрацію нерухомого майна. В зв`язку з цим вказані частки домоволодіння не є спадковим майном і заявлені позовні вимоги в цій частині є безпідставними. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] , після померлої [INFO] матері [PERSON] . В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial