Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Марківська багатопрофільна лікарня Марківської селищної ради" (далі- Відповідач), в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ № 144-К директора КНП «Марківська багатопрофільна лікарня Марківської селищної ради» від 29 квітня 2021 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування за порушення трудової дисципліни. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 2002 року працює лікарем акушер-гінекологом за безстроковим трудовим договором Наказом №144-К від 29.04.2021 вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування за порушення трудової дисципліни, недотримання норм етики та деонтології при взаєминах з іншими працівниками і отримала догану, при цьому описова частина наказу №144-К від 29.04.2021 не містить визначення який саме дисциплінарний проступок вона вчинила. . Вважає, що вказаний наказ підлягає скасуванню, оскільки, службове розслідування проведено з порушеннями, на комісії розглянуто доповідну записку [PERSON] від 20.04.2021, що не відповідає вимогам та підставам проведення службового розслідування за наказом №136-к від 23.04.2021р., де чітко вказано «провести службове розслідування за доповідними записками завідуючої поліклінічним відділенням [PERSON] та бухгалтера [PERSON] від 22.04.2021». І як наслідок взято до уваги доповідну записку [PERSON] від 20.04.2021 в Акт службового розслідування від 29.04.2021, який став підставою для оголошення догани. Вважає, що будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею і її безпосереднім керівництвом, та перевищення керівництвом повноважень з метою дискредитації її освітнього рівня. 08.06.2021 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного: - позивачка не надала жодного доказу на підтвердження факту неприязних стосунків, що склалися між нею та безпосереднім її керівництвом, та перевищення керівництвом повноважень з метою дискредитації освітнього рівня Позивача», тому вважати їх дійсними не можна. Оголошена догана позивачці стосувалася лише етико - деонтологічної сфери, аж ніяк не її освіти. - завідувачка поліклінічним відділенням [PERSON] дала позивачці усні роз`яснення щодо виконання завдання і згідно посадової інструкції лікаря акушер - гінеколога поліклінічного відділення, вона зобов`язана виконувати розпорядження свого безпосереднього керівника; - під час розгляду доповідних записок завідувачки поліклінічним відділенням [PERSON] та заяви бухгалтера [PERSON] комісією, діючою на підставі наказу директора КНП «Марківська багатопрофільна лікарня Марківської селищної ради» від 23 квітня 2021 року № 136-к, проведено дослідження письмової доповідної записки медичної сестри приймального відділення [PERSON] та залучення її до матеріалів справи комісії. Згідно пояснювальної завідувачки поліклінічним відділенням [PERSON] від 23.04.21р. «негатив по відношенню до працівників носить системний характер», та доповідної записки медичної сестри приймального відділення [PERSON] «подібні ситуації виникають дуже часто з усім медичним персоналом приймального відділення. Вважає, що позивачf законно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, недотримання норм етики та деонтології при взаєминах з працівниками лікарняного закладу. Позивач надаdвідповідь на відзив, в якому зазначила, що доповідні записки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не свідчать про порушення або невиконання нею посадових обов`язків лікаря акушер-гінеколога. Посилання відповідача на «Правила внутрішнього трудового розпорядку» підприємства є безпідставним, оскільки була ознайомлена лише в червні 2021 року, про що стоїть на них відмітка. Вважає, що комісія діяла в змові з директором і не могла встановлювати такі факти, так як голова комісії була зацікавлена та не мала на момент дії комісії «Положення про комісію» або іншого документу і її не ознайомили з повноваженнями комісії на її вимогу. Після протизаконних дій комісії на підставі акта службового розслідування, який не посилався на жоден законодавчий акт, а лише на доповідні записки, відповідач видав оскаржуваний наказ №144-к від 29.04.2021, оголосивши догану. 12.07.2021 відповідач надав заперечення з приводу того, що відповідач була не ознайомлена з «Правилами внутрішнього трудового розпорядку» підприємства , де вказав, що з правилами внутрішнього трудового розпорядку були затверджені на підприємстві у лютому 2020 та були розміщені на інформаційних стендах у всіх структурних підрозділах закладу, в тому числі і в поліклінічному відділенні (фотоматеріал додається) правила знаходяться у відкритому доступі для всіх. Колективний договір 2020-2025 р. між закладом та профспілковим комітетом було затверджено 06.05.2020 він був наданий працівникам для ознайомлення та письмового підтвердження факту ознайомлення працівників в червні 2020 одночасно з правилами внутрішнього трудового розпорядку , позивач не підписав колективний догогові оскільки в період з 01.06.2020 по 18.06.2020 перебував у черговій відпустці. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження можуть бути розглянуті справи, що виникають із трудових відносин. Ухвалою судді Марківського районного суду Луганської області від 26.05.2021 було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження . Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Сторони не заперечують, що перебувають у трудових відносинах, та що позивач з 2002 перебуває на посаді лікаря-акушер-гінеколога. Згідно посадової інструкції затвердженої 15.01.2018 (далі- Інструкція) лікар-акушер-гінеколог у своїй роботі підпорядковується завідувачу поліклінікою та головному лікарю при цьому в своїй діяльності керується положенням про жіночу консультацію, законодавчими, нормативними документами органів охорони здоров`я, посадовою інструкцією ( п.1.3,1.4 Інструкції) Згідно п.3.1.11 Правил внутрішнього трудового розпорядку (далі -Правила) затверджених протоколом загальних зборів трудового колективу КНП «Марківської БПЛ МСР» 10.02.2020 № 1 та маються у вільному доступі на інформаційних стендах в тому числі і в поліклініці, працівники зобов`язані дотримуватися правил етики та деонтології у взаєминах з іншими працівниками та пацієнтами, а роботодавець зобов`язаний ознайомити працівника з правилами та колективним договором та функціональними обов`язками (п.4.1.1, 4.1.3 Правил). При цьому вказівки про ознайомлення під підпис правила не містять. 20.04.2021 до директора КНП «Марківської БПЛ МСР» з письмовою заявою звернулася сестра медичного приймального відділення [PERSON] з доповідною запискою де вказувала, що лікар акушер-гінеколог [PERSON] 20.04.2021 в присутності двох пацієнтів та молодшої медичної сестри в грубій формі наказувала їй заводити історію хвороби саме її пацієнта, коли в цей час в комп`ютер були внесені до половини дані іншого пацієнта, який потребував оперативного лікування, проте вона наполягала, кинувши направлення зі словами: "заводь історію бігом, я тобі сказала" Подібні інтонації виникають дуже часто у з усим медичним персоналом приймального відділення. (а.с.6) Судом встановлено, що на підставі доповідних записок від 22.04.2021 завідувачки поліклінічним відділенням Кох Т. М. та бухгалтера [PERSON] про порушення лікаркою акушер-гінекологом поліклінічного відділення [PERSON] правил етики та деонтології у взаєминах з іншими працівниками директором КНП «Марківської БПЛ МСР» [PERSON] видано Наказ №136-к від 23.04.2021 про проведення службового розслідування відносно останньої у строк до 29.04.2021. (а.с.5). Згідно доповідної записки бухгалтера [PERSON] від 22.04.2021 лікарка акушер-гінеколог поліклінічного відділення [PERSON] в кабінеті завідувачки поліклінічного відділення [PERSON] кричала та ображала її в присутності останньої. (а.с.8). 23.04.2021 завідувачкою поліклінічного відділення [PERSON] також складена доповідна записка на ім`я директора КНП «Марківської БПЛ МСР» [PERSON] згідно якої 22.04.2021 лікарка акушер-гінеколог [PERSON] в її кабінеті на підвищених тонах зверталась на «ти» та на «ім`я» до бухгалтера [PERSON] , вказувала на другорядність її посади в лікарні, а не "корону на голові" та те, що вона не може вимагати від лікаря і вказувати строки виконаннч бухгалтер не має права. Негативне відношення до співробітників носить систематичний характер. (а.с.7). Згідно протоколу №1 від 27.04.2021, комісія з проведення службового розслідування зобов`язали [PERSON] надати письмові пояснення, про що її повідомили під підпис 28.04.2021 (а.с.10). 28.04.2021 позивач надав письмові пояснення де вказав, що дійсно 22.04.2021 вона перебувала в кабінеті [PERSON] де вирішувала питання продовження лікарняногохворому, в цей час до кабінету зайшла бухгалтер [PERSON] та почала вимагати від неї заповнення таблиці по наданню платних послуг з акушерства та гінекології до понеділка 26.04.2021, що звісно викликало в неї подив та невдоволення від визначених термінів виконання і вказівок та незаконних вимог. Вказала, що вона має дотримуватися своїх посадових обов`язків та виконувати вимоги оформлені наказом, а в своїй роботі підпорядковується завідуючій поліклінікою та директору. Жодного наказу їй не надавали, строків не ставили, а тому вона не зобов`зана їх виконувати, тому вона дійсно була невдоволена. Зверхнього ставлення до співробітників не має. (а.с.34) 29.04.2021 комісією складено Акт службового розслідування, у вступній частині якого вказано, що службове розслідувння проведено за фактами наведеними у доповідних записках від 22.04.2021 [PERSON] , [PERSON] та від 20.04.2021 [PERSON] про те, лікар акушер-гінеколог [PERSON] порушила правила етики тадеонтології у взаєминах з іншими працівниками. За результатами розслідування комісія рекомендувала притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а саме недотримання норм етики та деонтології у взаєминах з іншими працівниками та оголосити догану. (а.с.9). Згідно Наказу директора КНП «Марківська БПЛ МСР» Третяка А. М. №144-к від 29.04.2021 лікарці акушер-гінекологу [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни - недотримання норм етики та деонтології при взаєминах з іншими працівниками. Отже, судом встановлено, що існує спір з приводу правомірності притягнення працівника роботодавцем до дисциплінарної відповідальності, що регулюється ст.147-149 Кодексу законів про працю України. Вирішуючи спір по суті зявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Частиною першою статті 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. Разом з тим у трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу (састина друга ст.140 КЗпП України) Отже, трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18) зроблено висновок, що «ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що «порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності». Згідно посадової інструкції затвердженої 15.01.2018 (далі- Інструкція) лікар-акушер-гінеколог у своїй роботі підпорядковується завідувачу поліклінікою та головному лікарю при цьому в своїй діяльності керується положенням про жіночу консультацію, законодавчими, нормативними документами органів охорони здоров`я, посадовою інструкцією ( п.1.3,1.4 Інструкції) Згідно п.3.1.11 Правил внутрішнього трудового розпорядку (далі - Правила) затверджених протоколом загальних зборів трудового колективу КНП «Марківської БПЛ МСР» 10.02.2020 № 1 та маються у вільному доступі на інформаційних стендах, працівники зобов`язані дотримуватися правил етики та деонтології у взаєминах з іншими працівниками та пацієнтами. Медична деонтологія - це сукупність етичних норм і принципів поведінки медичного пра- цівника при виконанні своїх професійних обов`язків. Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності в межах строків встановлених ч.1 ст.148 КЗпП за порушення норм трудової дисципліни, а саме: за недотримання норм етики та деонтології (які є складовими трудової дисципліни) при взаємовідносинах з іншими працівниками, які мале місце 22.04.2021 з бухгалтером [PERSON] та 20.04.2021 з медичною сестрою приймального відділення [PERSON] . Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача Такі висновки містить і постанова Верховного суду від 04 лютого 2021 року у справі № 552/6725/19 (провадження № 61-16193ск20) Так під час службового розслідування комісія зажадала письмових пояснень працівника, що відповідає вимогам ст.149 КЗпП України, які [PERSON] надала та підтвердила, що 22.04.2021 року в кабіненті завідувача поліклінікою [PERSON] та бухгалтером підприємства [PERSON] між ними відбулася розмова та, що вона відмовилася надавати заповнену таблицю по наданню платних послуг з акушерства та гінекології до понеділка 26.04.2021, оскільки такого наказу завідуючій поліклінікою та директор не видавали тому вона не зобов`язана їх виконувати і дійсно була здивована та невдоволена. Вказала, що зверхнього ставлення не має. Пояснення [PERSON] в частині відсутності зверхнього ставлення до [PERSON] спростовуються доповідною запискою завідувача поліклініки [PERSON] в якій вказано, що лікарка акушер-гінеколог [PERSON] в її кабінеті на підвищених тонах зверталась на «ти» та на «ім`я» до бухгалтера [PERSON] , вказувала на другорядність її посади в лікарні, а не "корону на голові" та те, що вона, як бухгалтер" не може вимагати від лікаря і вказувати строки виконання . Негативне відношення до співробітників носить систематичний характер. Позивач не заперечує з цього приводу, а томуу суду не має підстав сумніватися у достовірності даного доказу. Позивачу також було запропоновано надати пояснення на доповідну записку сестри медичного приймального відділення [PERSON] де вказувалося, що лікар акушер-гінеколог [PERSON] 20.04.2021 в присутності двох пацієнтів та молодшої медичної сестри в грубій формі наказувала їй заводити історію хвороби саме її пацієнта, коли в цей час в комп`ютер були внесені до половини дані іншого пацієнта, який потребував оперативного лікування, проте вона наполягала, кинувши направлення зі словами: "заводь історію бігом, я тобі сказала" Подібні інтонації виникають дуже часто у з усим медичним персоналом приймального відділення. Пояснення щодо цього інцеденту [PERSON] комісії не надала, оскільки ввжала, що це виходить за межі розслідування. Таким чином розпорядилася своїми правами на власний розсуд, хоч мала можливість пояснити та спростувати ситуацію, що виникла з [PERSON] . Щодо непідписання позивчем правил внутрішнього трудового розпорядку. Відповідач вказує, що у період коли Правила надавалися працівникам для ознайомленнґ [PERSON] перебувала у черговій відпустці з 01.06.2020 по 18.06.2020, згодом Правила були розміщені у всіх відділеннях лікарні в тому числі і в поліклініці. Суд враховує, що пунктом 4.1.4 вказаних Правил передбачено обов`язок роботодавця ознайомити працівника з Правилами та колективним договором. При цьому відсутня вказівка, що це необхідно робити саме під підпис. Надання таких Правил у вільний доступ, зокрема розміщення на інформаційному стенді, можна вважати таким, що здійснено на виконання 4.1.4 вказаних Правил. В свою чергу позивач на виконання п.1.4 посадової інструкції повинен цікавитися, зокрема і такими нормативними документами, як правила внутрішнього розпорядку, оскільки він в свої діяльності повинен ними керуватися, оскільки вони визначають ряд важливих питань. Як вже зазначалося судом, медична деонтологія - це сукупність етичних норм і принципів поведінки медичного працівника при виконанні своїх професійних обов`язків. Правила внутрішнього трудового розпорядку не можуть містити, якихось конкретних вказівок з цього приводу, оскільки норми моралі та етики формуються з дитинства, а при виборі професії входять до навчальних дисциплін ВУЗів. Таки чином наявні усі складові дисциплінарного проступку в діях позивача: - дія, як працівника , порушення виконання покладених на працівника трудових обов`язків , що передбачені посадовою інструкцією (п.1.4) та Правилами внутрішнього трудового розпорядку ( п. 3.1.11), вина працівника та наявність причинного зв`язку між діями і порушенням покладених на працівника трудових обов`язків. Провівши розслідування комісія, вислухавши як усні так і письмові пояснення [PERSON] встановила факт порушення нею трудової дісціпліни, а саме недотримання норм етики та деонтології у взаєминах з іншими працівниками про що було складено акт 29.04.2021 та рекомендовано застосувати до неї догану. Згідно Наказу директора КНП «Марківська БПЛ МСР» [PERSON] №144-к від 29.04.2021 лікарці акушер-гінекологу [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни, недотримання норм етики та деонтології при взаєминах з іншими працівниками. Щодо твердження позивача, що описова частина наказу №144-К від 29.04.2021 не містить визначення який саме дисциплінарний проступок вона вчинила а містить лише загальні посилання на етику і деонтологію, якими повинен керуватися в своїй роботі лікар акушер-гінеколог. Суд вважає, такі твердження позивача хибними. Обов`язок дотримуватися норм етики та деонтології при взаєминах з іншими працівниками прямо випливає з правил внутрішнього трудового розпорядку ( п.3.1.11 Правил) та є складовою трудової дисципліни. Отже, відповідач у наказі про накладення дисциплінарного стягнення прямо вказав , що порушення трудової дисципліни полягає у недотриманні норм етики та деонтології позивачем при взаєминах з іншими працівниками. Щодо виду стягнення. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана або звільнення. Чинними нормами КЗпП України не визначено вичерпний перелік, за яких має застосовуватися до працівника дисциплінарне стягнення у виді саме догани, а в яких - звільнення. Натомість законодавцем передбачено ряд умов, які роботодавець повинен враховувати при застосуванні до працівника дисциплінарного стягнення. Так, роботодавець повинен враховувати попередню роботу працівника, його ставлення до виконання покладених на нього трудових обов`язків. При обранні виду дисциплінарного стягнення відповідачем застосовано більш м`яке стягнення у виді догани, що узгоджується з вимогами законодавства. Щодо тверджень позивача, що оголошення догани є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею і її безпосереднім керівництвом, та перевищення керівництвом повноважень з метою дискредитації її освітнього рівня. В цій частині доводи позивача не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки взагалі нічим не підтверджуються. Відповідач же зазначає, що притягнння до дисциплінарної відповідальності стосувалося лише етико-деонтологічної сфери і аж ніяк не освіти позивача. Це відповідає матеріалам справи, оскільки позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності саме за порушення норм етики та деонтології. За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін. Отже, суд вважає, що позивачем не спростовано обставин щодо порушення нею етики та деонтології у взаємовідносинах з іншими працівниками, встановлених під час проведення службового розслідування, та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту порушень законодавства роботодавцем при притягненні її до дисциплінарної відповідальності, в свою чергу відповідачем доведено, що наказ №144-К від 29.04.2021 відповідає порядку застосування дисциплінарних стягнень передбачених ст.147-149 КЗпП України , а відтак підстав для задоволення позову у суду не має. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд приймає рішення про відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати розподілу не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed