Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, розірвання договору, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення пені та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем було укладено договір ЕІ-22403L індивідуальний номер замовлення 22403 від 31.08.2015р., відповідно до розділу 1 якого позивач як замовник доручила, а відповідач як виконавець зобов'язався організувати роботи з виготовлення та передачі у власність позивача ПВХ конструкції (надалі вироби) за розцінками відповідача. Якість виробів повинна відповідати технічним умовам відповідача та нормам якості для даного виду виробів. Загальна площа виробів складає 4м2, білого кольору, профіль ПФХ=300, вигляд конструкції на технічному ескізі з боку завісів. Загальна вартість виробів складає 18320 грн., з яких завдаток 6000 грн., борг до передання у власність 123230 грн. Всього позивач замовила у відповідача два вікна та балконну раму. Під час укладення договору сторонами було узгоджено розміри та вигляд виробів, зокрема, було узгоджено, що балконна рама має п'ять невеликих непрозорих віконець зверху, зліва та справа непрозорі великі вікна, посередині прозоре вікно, що не відчиняється, а між вказаними вікнами - два прозорих вікна, що відкриваються як вікна та як форточки. Відповідно до угоди про завдаток на придбання метало пластикових вікон та ролетних систем від 31.08.2015р. сторони дійшли згоди, що позивач видала, а відповідач прийняв завдаток в сумі 6000 грн. 15 вересня 2015 року з 18-00 годин до 22-00 годин два вікна та балконна рама були встановлені у квартирі за місцем проживання позивача - а саме: [ADDRESS], позивач сплатила частину вартості замовлених виробів у сумі 12320 грн. Оскільки роботи були завершені дуже пізно, коли на вулиці вже була ніч, позивач не мала фізичної можливості впевнитись в якості виробів. Вранці 16 вересня 2015 року позивач виявила недоліки у встановлених виробах (до двох вікон претензій не мається), а саме: рама на балкон виготовлена такою, що не відповідає замірам за договором, склопакет не той, при встановленні рама була розбита у зв'язку із тим, що на 2 см була довшою, ніж це передбачено договором, не мається козирка над рамою, відливи виконані неякісно, сама рама не задута монтажною піною, у зв'язку із чим позивач звернулась до відповідача із письмовою претензією із викладенням її вимог. Претензія була отримана відповідачем 24.09.2015р. та на ній була зроблена позначка, що на протязі 14 днів будуть виправлені недоліки. На виконання претензії відповідач лише встановив ручку відкривання вікна та задув піною вікно. Інші недоліки не усунуті до теперішнього часу. За таких обставин позивач просить захистити її порушені права як споживача та ухвалити рішення, яким: зобов'язати відповідача - фізичну особу-підприємця [PERSON] негайно замінити балконну раму, встановлену до квартири за адресою [ADDRESS] за договором №22403 від 31.08.2015р. на іншу балконну раму належної якості та асортименту, з урахуванням узгоджених між сторонами вигляду та конструкцій, та перед встановленням балконної рами здійснити необхідні заміри з метою недопущення пошкодження балконної рами в подальшому; стягнути з відповідача - фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 10259,20 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання (станом на дату подання позову до суду), 5000 грн. моральної шкоди та всі витрати по справі, які може понести позивач. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові, зазначила що відповідач отримав у повному обсязі оплату за виконані роботи, але роботи проведено не якісно, тому вона зверталась до нього із претензією, яку він отримав та обіцяв усунути виявлені недоліки. Однак недоліки не усунуто, вона звернулась за захистом прав споживачів в позасудовому порядку, але таке звернення виявилось безрезультатним, тому вона звернулась до суду. Також зазначила, що загалом відповідачу було сплачено 18320грн., договір був укладений за місцем здійснення підприємницької діяльності - за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити та у разі неявки відповідача постановити у справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у тому числі й шляхом виклику через оголошення у пресі відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір ЕІ-22403L індивідуальний номер замовлення 22403 від 31.08.2015р., відповідно до розділу 1 якого позивач як замовник доручила, а відповідач як виконавець зобов'язався організувати роботи з виготовлення та передачі у власність позивача ПВХ конструкції (надалі вироби) за розцінками відповідача. Якість виробів повинна відповідати технічним умовам відповідача та нормам якості для даного виду виробів. Загальна площа виробів складає 4м2, білого кольору, профіль ПФХ=300, вигляд конструкції на технічному ескізі з боку завісів. Загальна вартість виробів складає 18320 грн., з яких завдаток 6000 грн., борг до передання у власність 123230 грн. Всього позивач замовила у відповідача два вікна та балконну раму. Наведені факти підтверджуються вказаним договором (а.с. 10-11). Під час укладення договору сторонами було узгоджено розміри та вигляд виробів, зокрема, було узгоджено, що балконна рама має п'ять невеликих непрозорих віконець зверху, зліва та справа непрозорі великі вікна, посередині прозоре вікно, що не відчиняється, а між вказаними вікнами - два прозорих вікна, що відкриваються як вікна та як форточки. Ці факти підтверджуються також ескізом із зазначенням розмірів, форм та вигляду виробів від 31.08.2015р. (а.с. 13). Відповідно до угоди про завдаток на придбання метало пластикових вікон та ролетних систем від 31.08.2015р. сторони дійшли згоди, що позивач видала, а відповідач прийняв завдаток в сумі 6000 грн. (а.с. 12). Встановлено, що 15 вересня 2015 року з 18-00 годин до 22-00 годин два вікна та балконна рама були встановлені у квартирі за місцем проживання позивача - а саме [ADDRESS], позивач сплатила частину вартості замовлених виробів у сумі 12320 грн.. Оскільки роботи були завершені дуже пізно, коли на вулиці вже була ніч, позивач не мала фізичної можливості впевнитись в якості виробів. Вранці 16 вересня 2015 року позивач виявила недоліки у встановлених виробах (до двох вікон претензій не мається), а саме: рама на балкон виготовлена такою, що не відповідає замірам за договором, склопакет не той, при встановленні рама була розбита у зв'язку із тим, що на 2 см була довшою, ніж це передбачено договором, не мається козирка над рамою, відливи виконані неякісно, сама рама не задута монтажною піною, у зв'язку із чим позивач звернулась до відповідача із письмовою претензією із викладенням її вимог. Претензія була отримана відповідачем 24.09.2015р. та на ній була зроблена позначка, що на протязі 14 днів будуть виправлені недоліки (а.с. 14). Таким чином, суд вважає, що отримавши пенсію та здійснивши на ній запис про зобов'язання усунути недоліки, відповідач, як виконавець робіт, визнав недоліки у встановлених виробах. Крім даної претензії до позову додано фототаблицю балконної рами, з якої вбачається, що зовнішній вигляд балконної рами має неестетичний вигляд: праве велике вікно є непрозорим, на відміну від лівого, яке є прозорим, відлив кривий, рама не задута (а.с. 20-23). У судовому засіданні позивач суду пояснила, що на виконання її претензії відповідач лише встановив ручку відкривання вікна та задув піною вікно. Інші недоліки не усунуті до теперішнього часу. З метою захисту своїх прав позивач зверталась до начальника Криворізької Південної МДПІ із письмовою заявою (а.с. 15), який направив заяву позивача до інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, від якої позивач отримала два листи, останній від 28.10.2015р. (а.с.17-18), з яких вбачається, що перевірка суб'єкта господарської діяльності здійснюється тільки після отримання згоди на проведення позапланової перевірки від Держспоживінспекції України, та повідомлено, що звернення позивача знаходиться на контролі. Також з метою захисту своїх прав позивач звернулась до Виконкому Дзержинської районної у місті ради, на що отримала відповідь за №С-768-П від 30.10.2015р., з якої вбачається, що при співбесіді із спеціалістами виконкому представник відповідача стверджував, що здійснить заміну балконної рами. На теперішній час заходів щодо вирішення означеного питання ФОП [PERSON] не вжито (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина третя статті 16 ЦК України). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до ст. 11, ч. 1 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі виникли договірні правовідносини щодо виконання робіт по перетяжці меблів, а саме укладено договір побутового підряду. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ст.872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, замовник має право вимагати відшкодування збитків. Частиною 1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оскільки позивач є споживачем товару, який їй передав відповідач (виконавець за договором), то на правовідносини позивача із відповідачем розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів» (надалі Закон). Відповідно до ст.4 Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно ст.5 Закону держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Захист прав споживачів здійснюють також суди. Позивач повністю сплатила обумовлену суму за два вікна та за балконну раму. Не враховуючи те, що відповідачем виконано балконну раму неналежної якості, неналежного розміру, відповідач ще й зобов'язався здійснювати гарантійний ремонт профіля ПФХ на протязі 10 років з дня передачі виробів у власність позивача (п.8.1 договору №22403 від 31.08.2015р.). Відповідач повинен замінити позивачу балконну раму на іншу, належної якості та відповідного розміру, сплатити пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання та відшкодувати моральну шкоду з огляду на наступне. Права позивача як споживача були порушені, оскільки відповідач надав їй вироби - балконну раму - неналежної якості, яка мала недоліки, що призвели до її пошкодження (рама лопнула в декількох місцях та може у будь-який момент лопнути ще більше та впасти на людей, що будуть проходити під балконом). Статтею 6 Закону визначено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Відповідач такий свій обов'язок не виконав, хоча такий його обов'язок передбачений п.8.1 договору - відповідач зобов'язався здійснювати гарантійний ремонт профіля ПФХ на протязі 10 років з дня передачі виробів у власність позивача.Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Стаття 7 Закону передбачає, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Відповідно до ст.8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати, зокрема, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Під час заміни товару з недоліками на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості, ціна на який змінилася, перерахунок вартості не провадиться. При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту. Тому за таких обставин позивач правомірно звернулась до відповідача із вимогою усунути недоліки товару, а у випадку неможливості надати їй аналогічний товар або розірвати договір та повернути кошти. Жодної із цих правомірних вимог позивача відповідач не виконав, на звернення позивача не відповідає. Статтею 21 Закону визначено, що права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо зокрема споживачу реалізовано продукцію, яка є неналежної якості. При цьому, суд враховує, що пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. " Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" передбачено, що при постановленні рішення, яким суд зобов'язує продавця, виробника, виконавця вчинити певні дії на захист прав споживачів (наприклад, провести ремонт, здійснити обмін, заміну, купівлю-продаж), у резолютивній частині необхідно вказувати строк, протягом якого після набрання рішенням законної сили відповідач зобов'язаний це зробити. З урахуванням всього вищенаведеного вбачається, що відповідач повинен замінити балконну раму неналежної якості на балконну раму належної якості з урахуванням її вигляду, який визначений домовленістю між сторонами, протягом чотирнадцяти робочих днів з моменту набрання рішення законної сили. Крім того відповідно до статті 8 Закону з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 1% вартості замовлення, оскільки у визначений строк (14 днів) балконну раму не замінив, аналогічну балконну раму не встановив. Вимога про усунення недоліків (претензія) була заявлена 24.09.2019р., отже з 05.10.2015р. по дату ухвалення рішення відповідач повинен відшкодувати позивачу пеню в розмірі 1% від вартості замовлення за кожен день. На дату подання позову строк пропущено на 56 днів, пеня становить 18320 грн. / 100 х 56 днів = 10259,20 грн. Статтею 22 Закону визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Позивачу внаслідок встановлення балконної рами неналежної якості завдану, та не усунення недоліків протягом 14 днів, моральну шкоду, оскільки вона замовляла не таку балконну раму, встановлена їй балконна рама має зовнішній неестетичний вигляд, лопнула в декількох місцях, у зв'язку із чим пропускає холодне повітря та становить небезпеку для життя чи здоров'я людей, позивач уявляє, що ця балконна рама у будь-який час може зруйнуватись, адже вона вже почала руйнуватись, завдавши шкоди її здоров'ю чи життю, здоров'ю чи життю інших людей, завдавши шкоду навколишньому природному середовищу; на законні вимоги позивача відповідач не реагує та не виконує їх; позивач вимушена принижуватись перед відповідачем, просити його виконати те, що він і так повинен виконати, чим принижується людська честь, гідність позивача, а отже порушуються її права, передбачені Конституцією України та Декларацією з прав людини. Позивач вимушена звертатись до інспекції із захисту прав споживачів, до виконкому, до адвоката, до суду за захистом своїх прав. Звичний образ життя позивача значно змінився, адже замість того, щоб займатись своїми справами, вона вимушена звертатись до адвоката, правоохоронних органів, до суду, до відповідача. Завдану позивачу моральну шкоду вона оцінює в 5000 грн. виходячи з тих міркувань, що ця сума допоможе їй забути пережиті моральні страждання та стане уроком для відповідача, щоб останній в подальшому не припускався порушень прав споживачів. Оскільки права позивача як споживача дійсно порушені, то згідно ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" на відповідача може бути покладено обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди. Разом з тим, заявлений розмір моральної шкоди є завищеним, тому суд, враховуючи положення ст. 23, 1167 ЦК України, вимоги розумності та справедливості, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, та стягує з Відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000,00грн. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", тому суд, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до частини задоволених вимог. За подання позову позивач повинна була сплатити 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, за вимоги матеріального характеру, та 0,4 розміру мінімальної заробітної плати за вимоги нематеріального характеру, а всього 1102,40 грн. Також суд зазначає, що позов заявлено з урахуванням правил альтернативної підсудності - за місцем виконання договору (ч. 5, ч. 8 ст. 110 ЦПК України). На підставі наведеного та

Outcome: partial