Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 13 лютого 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у виконавчому комітеті Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 3. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї, як зазначає позивач, стало те, що в них з відповідачкою різні погляди на життя, за час проживання з нею він зрозумів, що в них несумісні характери, що стало підставою для розриву сімейних відносин, оскільки між ними зникло почуття кохання, взаєморозуміння, поваги один до одного. Спільне проживання сторони припинили с червня 2013 року. Оскільки сім'я фактично розпалась, позивач вважає, що примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги, наполягали на розірванні шлюбу, оскільки підстави для примирення відсутні. Відповідачка та її представник в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнали в повному обсязі, також просили розірвати шлюб, без надання строку на примирення, у попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 13.02.2011 року (а.с.12), 13.02.2011 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у виконавчому комітеті Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 3. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, спільно однією сім'єю не проживають, примирення не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, а тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". В поданій до суду заяві, остання просила залишити їй прізвище "[PERSON]", тому підстав для зміни прізвища позивачки суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved