Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У грудні 2015 року позивач публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") (далі - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України (АТ "Укрексімбанк")) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №0072009997БН/2013-01 від 08.01.2013 року (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем відкрито [PERSON] кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 11000,00 грн. на строк з 08.01.2013 року до 20.12.2014 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 36,00% річних. [PERSON] одержав та використав у повному обсязі кошти, отримані в кредит. П.7.2.1. кредитного договору передбачено обов'язок позичальника повернути кредитору кредит не пізніше терміну, вказаного у пункті 2.2 цього договору, а у випадку надіслання кредитором вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту, у тому числі, якщо така вимога буде обумовлена не проведенням організацією протягом одного календарного місяця зарахування заробітної плати позичальника на картковий рахунок, - не пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі кредитора. Відповідно до п.7.2.7. кредитного договору позичальник зобов'язаний при порушенні строків повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також при невиконанні інших своїх зобов'язань за цим договором, сплачувати кредитору пеню згідно з умовами цього договору. Однак боржник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за його користування у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 30.07.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 6891,86 грн. Вона складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 3459,55 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1809,83 грн., заборгованості із сплати пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 1116,44 грн., заборгованості із сплати пені за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у розмірі 506,04 грн. З цих підстав позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 6891,86 грн. та судовий збір у сумі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" у зв'язку з тим, що місце проживання [PERSON] зареєстроване в Автономній Республіці Крим, а згідно з повідомленнями УДППЗ "Укрпошта" від 02 червня 2014 року та 03 червня 2014 року приймання та доставку пошти в напрямку Автономної Республіки Крим тимчасово припинено. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності останній до суду не подавав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №0072009997БН/2013-01 від 08.01.2013 року (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем відкрито [PERSON] кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 11000,00 грн. на строк з 08.01.2013 року до 20.12.2014 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 36,00% річних (а.с.22-25). У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] одержав та використав у повному обсязі кошти, отримані в кредит. П.7.2.1. кредитного договору передбачено обов'язок позичальника повернути кредитору кредит не пізніше терміну, вказаного у пункті 2.2 цього договору, а у випадку надіслання кредитором вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту, у тому числі, якщо така вимога буде обумовлена не проведенням організацією протягом одного календарного місяця зарахування заробітної плати позичальника на картковий рахунок, - не пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі кредитора. Згідно зі ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустив заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 3459,55 грн., зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1809,83 грн. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Повністю повернути кредитні кошти [PERSON] зобов'язався у термін, вказаний у договорі, тобто до 20.12.2014 року. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Ч.1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п.6.1. кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором. Відповідно до п.7.2.7. кредитного договору позичальник зобов'язаний при порушенні строків повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також при невиконанні інших своїх зобов'язань за цим договором, сплачувати кредитору пеню згідно з умовами цього договору. За приписами п.п.9.1.,9.2. кредитного договору у разі неповернення кредиту (частин кредиту) у терміни, передбачені цим договором, позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. У разі несплати процентів за користування кредитом у терміни, визначені цим договором, позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. За кредитним договором від 08.01.2013 року №0072009997БН/2013-01 пеня за прострочення термінів сплати кредиту складає 1116,44 грн., а пеня за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом складає 506,04 грн. За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 08.01.2013 року №0072009997БН/2013-01 у розмірі 6891,86 грн., що складається з суми боргу зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 3459,55 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1809,83 грн., заборгованості із сплати пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 1116,44 грн., заборгованості із сплати пені за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у розмірі 506,04 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1218,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved