Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компіня "Фактор Груп" (далі - ТОВ "Фінансова компіня "Фактор Груп"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11 вересня 2012 року між ним та публічним акціонерним товариством "Терра Банк" (далі - ПАТ "Терра Банк") укладено кредитний договір № 71938, відповідно до умов якого банком надано [PERSON] кредит. У подальшому право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором від 11 вересня 2012 року № 71938 було відступлено ТОВ "Фінансова компіня "Фактор Груп". У зв`язку з простроченням позичальником [PERSON] термінів сплати кредиту ТОВ "Фінансова компіня "Фактор Груп" звернулося до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В., який 15 травня 2020 року вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 13719, яким запропонував стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компіня "Фактор Груп" заборгованість за кредитним договором від 11 вересня 2012 року № 71938 за період з 17 листопада 2017 року до 10 грудня 2019 року у сумі 42093,78 грн, у тому числі заборгованість зі сплати тіла кредиту у сумі 9199,77 грн, проценти за користування кредитом у сумі 0,17 грн, комісія у сумі 32893,84 грн. Позивач стверджував, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором; нотаріусу не було надано разом з заявою для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким провадитися стягнення заборгованості. З цих підстав [PERSON] просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за № 13719. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. Треті особи пояснення щодо позову [PERSON] до суду не подали. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності його довірителя. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, відповідач про причин неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Ухвалу суду про забезпечення доказів від 18 серпня 2020 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. не виконав, не надавши суду витребувану копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 11 вересня 2012 року ПАТ "Терра Банк" (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 71938, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на умовах овердрафту з лімітом 10000,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит у термін до 11 вересня 2013 року (а. с. 14-17). Судом з`ясовано, що за договором від 17 листопада 2017 року № 17/11.17 право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором від 11 вересня 2012 року № 71938 було відступлено на користь ТОВ "Фінансова компіня "Фактор Груп". [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за кредитним договором від 11 вересня 2012 року № 71938 зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісії. З огляду на прострочення позичальником [PERSON] терміну сплати кредиту, ТОВ "Фінансова компіня "Фактор Груп" звернулося до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. з заявою про вчинення виконавчого напису. 15 травня 2020 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 13719, яким запропонував стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компіня "Фактор Груп" заборгованість за кредитним договором від 11 вересня 2012 року № 71938 за період з 17 листопада 2017 року до 10 грудня 2019 року у сумі 42093,78 грн, у тому числі заборгованість зі сплати тіла кредиту у сумі 9199,77 грн, проценти за користування кредитом у сумі 0,17 грн, комісія у сумі 32893,84 грн (а. с. 13). Вирішуючи питання щодо правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса від 15 травня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 13719, суд виходить з такого. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Пп. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів, Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили з моменту проголошення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 травня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Оскільки серед документів, наданих ТОВ "Фінансова компіня "Фактор Груп" приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчику В.В. для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису від 15 травня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 13719, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, сформульованою Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17). Також суд зазначає, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. при вчиненні виконавчого напису від 15 травня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 13719, не звернуто увагу на те, що строк кредитування за кредитним договором від 11 вересня 2012 року № 71938 закінчився 11 вересня 2013 року, а отже саме з цього часу у кредитора виникло право вимоги до боржника. Натомість з заявою про вчинення виконавчого напису кредитор звернувся лише у травні 2020 року. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц). Таким чином, нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис за умови, коли з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, тобто з порушенням ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved