Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОСТ ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з останньої матеріальну шкоду в розмірі 40415 грн. (сорок тисяч чотириста п`ятнадцять гривень) 14 коп. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідач була прийнята на посаду касира пункту надання фінансових послуг (далі по тексту - ПНФП) Філії № 2 з 08 січня 2019 року на підставі Наказу №29-к від 04.01.2019 року. На підставі Наказу №1968-к від 16.08.2019 року відповідач була переведена на посаду старшого касира філії № 2 та, відповідно до вимог ст. 135-1 КЗпП України, з відповідачем укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 27.08.2019 року відповідач була ознайомлена з Посадовою інструкцією старшого касира філії № 2. До посадових обов`язків відповідача належали, зокрема, приймання та видача грошових переказів в ПНФП №22025 Позивача. 04.08.2014 року між позивачем (далі - Фінансова установа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» (далі - Отримувач) укладено договір на переказ коштів № 001-0814. Відповідно до п.п. 1.1.2 цього Договору Отримувач доручає, а Фінансова установа приймає кошти від Платників та забезпечує переказ прийнятих платежів на поточні рахунки Отримувача у строки, визначені Договором. 27 січня 2020 року Отримувач звернувся до позивача з претензією №89 вих-20 щодо неотримання грошових переказів по 206 експрес-накладним на загальну суму 40 415,14 грн. в рамках Договору на переказ коштів № 001-0814. В ході перевірки зазначеної в претензії інформації було встановлено, що всі грошові перекази за вказаними експрес-накладними (оплата експедиторських послуг Отримувача) були здійснені та повернуті платникам (ініціаторам грошових переказів) в ПНФП 22025 Відповідачем. 17.01.2020 року відповідачем були надані письмові пояснення щодо здійснення нею під своїм обліковим записом фіктивного повернення клієнтам (ініціаторам грошових переказів на користь Отримувача) грошових коштів (без присутності клієнта та належного оформлення касових документів) та привласнення зазначених коштів. 30.01.2020 року відповідачем надано доповнення до пояснень від 17.01.2020 року, в яких зазначається перелік експрес-накладних (206 шт.), за якими відповідач самостійно (через обліковий запис касира [PERSON] ) здійснила «відміну оплати» та привласнення грошових коштів. Перелік грошових переказів, які були проведені та «повернуті» клієнтам відповідачем зазначається у відповідному реєстрі касових операцій. 17.02.2020 \~ \~ \~ \~року позивач задовольнив претензію ТОВ «НОВА ПОШТА» та перерахував кошти у сумі 40 415,14 грн. відповідно до платіжного доручення № ПФ20740 від 17.02.2020 року. Ухвалою Фрунзенського районного осуду м. Харкова від 03 червня 2020 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного осуду м. Харкова від 07 липня 2020 року постановлено проведення всіх судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача [PERSON] під час розгляду цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост Фінанс» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної працівником за допомогою додатку Easycon. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в ньому, просив задовольнити, при цьому, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце його розгляду, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на положення\~ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] було прийнято на посаду касира пункту надання фінансових послуг Філії № 2 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 08 січня 2019 р. [PERSON] було переведено з посади касира пункту надання фінансових послуг Філії № 2 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» на посаду старшого касира філії № 2 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 27 серпня 2019 р. з погодинною оплатою праці згідно штатного розпису, що вбачається з наказу від 16 серпня 2019 р. №1968-к Про переведення на іншу посаду. Між ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, що вбачається з Договору від 27.08.2019 р. 27.08.2019 року [PERSON] , ознайомилась з Посадовою інструкцією старшого касира НПФП Філії №2 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», що вбачається із підпису [PERSON] у відповідній графі вказаної посадової інструкції. В письмових поясненнях [PERSON] вказала, що на початку жовтня 2019 року для вирішення власних питань їй знадобилась певна сума грошових коштів, для отримання цих коштів вона почала використовувати інформацію, яка була їй відома в рамках виконання посадових повноважень. Грошові кошти отримувала двома методами: здійснювала відміну оплати по деяким клієнтам послуг за перевезення вантажу, при цьому у програмному забезпеченні здійснювала друк касових документів з використанням операції повернення, клієнтські екземпляри викидала, сума отриманих нею грошових коштів складала близько 80000 грн.. А також вона навмисне завищувала кількість пакувальних матеріалів, за які сплачував клієнт. Після чого друкувала чеки і клієнт їх сплачував. Коли клієнт відходив, різницю вартості між сплаченою клієнтом за пакувальні матеріали та фактично використані вилучала для себе. Їй повністю є зрозумілим, що нею скоєно карний злочин - привласнення грошових коштів за допомогою шахрайських дій, у чому щиро кається. 04 серпня 2014 року між ТОВ "Нова Пошта" та ТОВ "Пост Фінанс" укладено договір на переказ коштів № 001-0814. До ТОВ "Пост Фінанс" звернувся представник ТОВ «Нова Пошта» Ковальчук Т. з претензією про неможливість отримання 206 грошових переказів на суму 40415,14 грн., що вбачається з претензії від 29.01.2020 року № 289. \~ \~ \~ \~Грошові перекази ТОВ "Пост Фінанс" виплачені ПНФП №22025 генеральним директором ПНФП [PERSON] , що вбачається з реєстру переказів на загальну суму 40415,14 грн. \~ \~ \~ \~ ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» були виплачені грошові кошти ТОВ "Нова пошта" згідно претензії, на загальну суму 40415,14 грн., що вбачається з платіжного доручення від 17.02.2020 року № ПФ20740. Зі змісту ч. ч. 1, 2 і 4 ст. 130 КЗпП України постає, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику. В ст. 131 КЗпП України зазначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи, і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Стаття 134 КЗпП України передбачає, випадки за наявності яких, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. Зокрема п. 1 цієї статті зазначає, що між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз`яснено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (пункт 1 статті 134 КЗпП), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з статті 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОСТ ФІНАНС" матеріальну шкоду в розмірі 40 415,14 грн. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення від 29 травня 2020 року, за подання до суду позову ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» сплачено судовий збір в розмірі 2 102,00 грн., який підлягає стягненню із [PERSON] на його користь.

Outcome: approved