Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП "Роменське лісове господарство", [PERSON] і просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача у відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у сумі 14378 грн., з яких 13978 грн. матеріального збитку завданого втратою товарної вартості автомобіля та 400 гривень витрати за виконаний звіт про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача у відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти у сумі 5000 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати - 4000 грн. витрат на правову допомогу та 243,6 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позову вказав, що 19 червня 2014 року близько 11 години 30 хвилин в м.Ромни по вул. Київська водій [PERSON] керував автомобілем марки "Камаз-4310" р. [NUMBER] з причепом ГКБ - 8310 р. № [NUMBER], які належать ДП "Роменське лісове господарство" та рухався в напрямку вул. Полтавська. При виконанні маневру повороту праворуч, водій [PERSON], в порушення вимог п.1.5,10.6 ПДР України, не впевнився в безпечності вказаного маневру, не врахував габарити свого транспортного засобу та ступінь його завантаженості, виїхав на смугу зустрічного руху. В той час, коли автомобіль Камаз з причепом розпочав маневр, [PERSON] керував автомобілем марки "Тойота Ленд Рузер" р. № [NUMBER] і рухався на відстані 20 м по своїй смузі проїзної частини дороги вул. Київська в бік вул. Полтавської м.Ромни зі швидкістю близько 70 км/год. Як тільки він побачив, що вантажний автомобіль Камаз під кутом 90 градусів в безпосередній близькості від його автомобіля різко перетинає проїзну частину дороги та створює йому перешкоду для руху, він застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не зміг. В результаті даної ДТП автомобіль Тойота-Ленд Рузер р. [NUMBER], 2010 року випуску отримав значні механічні пошкодження. Відповідно висновку по факту ДТП, яка мала місце 19.06.2014 року в м.Ромни на вул. Київська, складеного 23.06.2014 року, в діях водія [PERSON] вбачається порушення п. 10.6. ПДР України, що спричинило за собою скоєння ДТП, тим самим вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. За даним фактом 23 червня 2014 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. 10 липня 2014 року Роменський міськрайсуд виніс постанову, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. При розгляді справи судом встановлено, що 19.06.2014 року об 11 год.30 хв. в м. Ромни на вул. Київській водій [PERSON], керуючи автомобілем "Камаз-4310" д/н [NUMBER] з причепом ГКБ-8310 д/н [NUMBER], допустив порушення вимог п. 10.6. ПДР України, в наслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобіль "Тойота Ленд Рузер" д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Порушення водієм [PERSON] вимог пунктів ПДР України знаходиться в безпосередньому прямому причинному зв'язку з подією ДТП та її наслідками. Порядок визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного ТЗ врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Розмір матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників колісного ТЗ та величини втрати товарної вартості. Вартість матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості 13978,75 грн. За проведення звіту про вартість матеріального збитку він сплатив 400 грн. Статтею 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " передбачено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану з "втратою товарного вигляду" транспортного засобу, однак за Методикою розмір втрати товарної вартості включається до суми матеріального збитку. Враховуючи, що його автомобіль в результаті ДТП отримав значні механічні пошкодження, а він внаслідок ушкодження цього майна протягом місяця не міг його використовувати і переніс певні душевні страждання та психологічні переживання, що були викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням. Він вимушений був на протязі місяця займатися клопотами по ремонту автомобіля та винаймати транспортні засоби для належного виконання і забезпечення своєї підприємницької діяльності, не міг достатньо приділяти увагу своєму відпочинку, наділяти належну увагу членам сім'ї та спілкуватися з друзями. Враховуючи вищевикладені обставини, йому завдано значних моральних страждань та психічних переживань, що потягло за собою втрату нормальних життєвих зв'язків і це вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя та життя родини, тому він має право на відшкодування заподіяної йому внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди. Після уточнення позовних вимог позивач просить: стягнути з ДП "Роменське лісове господарство" на користь позивача у відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у сумі 14345,3 грн., з яких 13945,3 грн. матеріального збитку завданого втратою товарної вартості автомобіля та 400 гривень витрати за виконаний звіт про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу; стягнути з ДП "Роменське лісове господарство" на користь позивача у відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти у сумі 5000 грн.; стягнути з ДП "Роменське лісове господарство" на користь позивача судові витрати - 9000 грн. витрат на правову допомогу та 243,6 грн. сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - Цимбал В.І. підтримав позовні вимоги і просив задоволити. Підтвердив обставини викладені в позові. Пояснив, що вина у вчиненні ДТП повністю лежить на водієві автомобіля Камаз - [PERSON], що підтверджено постановою суду. Наявність експертизи не змінює ситуацію і з відсотком вини, запропонованим представником відповідача він не згоден. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив задоволити. Підтвердив обставини викладені в позові. Пояснив що автомобілем до аварії користувався близько пів року, техогляд проводив відповідно графіка, автомобіль був у справному стані. Він їхав з боку с.Бобрик. Дорога рівна, не слизька. По ходу руху його автомобіля по лівій смузі їхав автомобіль Камаз, який рухався правою половиною по обочині. Камаз він побачив на відстані 60-70 метрів. Права смуга руху була вільна. Швидкість руху його автомобіля перед виникненням аварійної ситуації становила десь 67-70 км/год. Відстань від його автомобіля до автомобіля Камаз, коли той почав повертати становила 25-30 метрів. Коли Камаз тільки почав зміщатися вправо, він був на відстані 30 м. З часу початку повороту автомобіль Камаз, до моменту зіткнення проїхав 25-30 м. При виконанні повороту швидкість автомобіля Камаз збільшилася, можливо на 5 км/год. Взагалі швидкість автомобіля Камаз була близько 20 км/год.. Коли побачив, що автомобіль Камаз здійснює маневр - взяв вправо і почав гальмувати. Гальмувати він почав на правій обочині. На момент зіткнення, швидкість його автомобіля була 2-3 км/год. Зіткнення відбулося на відстані близько 3 метрів від правого краю проїжджої частини. На причепі Камазу поворот не працював, водій автомобіля Камаз ввімкнув покажчик повороту вже після того як зупинився і він вискочив та сказав водієві про те що відбулося ДТП. При огляді місця події, на обочині було виявлено слід правого колеса його автомобіля. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив відмовити в задоволенні позову. Суду пояснив, що ДТП відбулася в м.Ромни на Засуллі, по вул. Київська близько 11 години 30 хвилин. Він їхав з с.Бобрик. Транспортний засіб був завантажений деревиною, вагу не знає, об'єм 18- 19 кубів. Деревину віз на пилораму по вул. Київська. Оскільки габарити його транспортного засобу не дозволяють здійснити поворот зі своєї смуги руху, для повороту праворуч, він з'їхав на ліву обочину, зупинився. Потім переконавшись в можливості маневру, розпочав рух. Лівим колесом автомобіля він був на лівому узбіччі, ввімкнув правий поворот, пропустив автобус і 2 легкових автомобілі і почав маневр повороту праворуч. Швидкість його автомобіля була до 15 км/год. Проїхав він метрів 18. Як відбулося зіткнення він пояснити не може, на час зіткнення кабіна його автомобіля була вже в повороті. Коли почув шум, подумав, що зачепив гілля, так як поворот куди він заїздив, зарослий деревами. Коли він зупинився і оглянув автомобіль який в'їхав в Камаз він побачив подряпини на баку і полоси на колесах. В легковому автомобілі були пошкоджені ліве переднє крило, фара, дзеркало, решітка радіатора, колеса. На дорозі було видно сліди юзу чи гальмування. Добре було видно слід гальмування правої сторони автомобіля по обочині. Покриття на обочині - грунт і щебінь. Перед початком повороту він дивився в дзеркало заднього виду і бокові, та переконався, що там ніяких автомобілів не було. Коли він прийшов у суд і почав пояснювати обставини справи, йому сказали, що він може не визнавати вину, але в такому випадку його позбавлять права керувати транспортними засобами. Про проведення оцінки транспортними засобами йому не повідомляли. Представник відповідача ДП "Роменське лісове господарство" - Нестеренко М.В. в судовому засіданні вважав, що позов може бути задоволений лише частково. Суду пояснив, що з висновку судової автотехнічної експертизи вбачається змішана форма вини. При цьому вина не може бути визначена в рівних частках. На його думку вина водія [PERSON] більша ніж вина водія [PERSON] і слід визначити у відсотковому виразі вину водія [PERSON] в розмірі 40 % і вину водія [PERSON] в розмірі 60 %. Відповідно ДП може погодитися з відшкодуванням втрати товарного вигляду автомобіля лише пропорційно розміру вини водія [PERSON] Представник відповідача ДП "Роменське лісове господарство" - Примак Н.В. підтримала позицію іншого представника щодо відшкодування втрати товарного вигляду автомобіля пропорційно ступеню вини. Третя особа ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" явку представника в судове засідання не забезпечило. В письмових поясненнях представник третьої особи вказав, що цивільно-правова відповідальність особи винної у скоєнні ДТП застрахована у ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп" згідно полісу АС/8162932. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн., франшиза 500 грн. Позивачу, від страхової компанії "ПРОСТО Страхування", де був застрахований пошкоджений транспортний засіб, було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 120288,91 грн. Щодо матеріального збитку, завданого втратою ТЗ товарної вартості, то згідно ст. 32.7. ЗУ "ОСЦПВВНТЗ" страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Чіткої позиції щодо вирішення позову третя особа не виказала. Судом встановлено, що власником автомобіля ТОYОТА Land Cruiser 200 4.5 є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 21.01.2014 року. Згідно полісу № АС/7975135 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальник [PERSON] застрахував автомобіль ТОYОТА Land Cruiser. Власником автомобіля КАМАЗ 4310 реєстраційний [NUMBER] та платформи реєстраційний № [NUMBER] є Роменський "Держлісгосп", що підтверджено свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів. Згідно полісу № АС/8162932 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальник ДП "Роменське лісове господарство" застрахувало автомобіль КАМАз 4310, номерний знак [NUMBER] в ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп". З наказу № 16 від 24 березня 2004 року вбачається, що [PERSON] прийнятий водієм автомобіля автогаража Держлісгоспу. З постанови Роменського міськрайсуду від 10 липня 2014 року вбачається, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В обґрунтування постанови вказано, що 19 червня 2014 року о 11 год. 30 хв. в м.Ромни по вул. Київській водій [PERSON] керував автомобілем "Камаз", д/н [NUMBER], при виконанні маневру повороту праворуч виїхав на смугу зустрічного руху, при цьому не переконався, що створив перешкоду в русі автомобілю "Тойота Ленд Крузер", д/н [NUMBER], який рухався в попутному напрямку руху позаду, внаслідок чого допустив зіткнення, в результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.6 правил дорожнього руху України. Також в постанові вказано, що у судовому засіданні [PERSON] вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, в скоєному розкаявся. Зі звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику ТЗ, який складено 9 липня 2014 року, вбачається, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням ВТВ становить 134267,66 грн., а втрата товарного вигляду КТЗ становить 13978,75 грн. У висновку судової автотехнічної експертизи № 1897, що складений 5 січня 2015 року, вказано: 1. З технічної точки зору, мінімальна відстань, яка необхідна автомобілю "ТОYОТА Land Cruiser" н.з. [NUMBER] при швидкості руху 70 км/год, з моменту прийняття водієм мір гальмування, для подолання, перед тим як спрацюють гальма, тобто автомобіль буде рухатись в загальмованому стані, в даній дорожній ситуації становить 5,5 м. 2. Виходячи із вихідних даних, об'єктивних даних зафіксованих на місці події, свідчення водія автомобіля "ТОYОТА Land Cruiser" н.з. [NUMBER] [PERSON], відносно вказаного ним механізму виникнення ДТП, а саме те, що в момент зміни напрямку руху автомобілем "Камаз", його автомобіль перебував на відстані 25-30 метрів до передньої частини автомобіля "Камаз", з технічної точки зору є не спроможними. 3. Виходячи з показів водія [PERSON] час, який був затрачений його автомобілем до зіткнення, з моменту початку маневру праворуч, враховуючи, що його автомобіль подолав до зіткнення 13-15 м зі швидкістю від 0 до 15 км/год, складав: tп = 6.2-7.2 с. 4. Враховуючи час руху автомобіля "Камаз" до зіткнення, з моменту початку зміщування автомобіля "Камаз", враховуючи швидкість руху автомобіля "ТОYОТА Land Cruiser" н.з. [NUMBER], з технічної точки зору, останній мав перебувати на відстані 120-140 метрів. 5. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля "Камаз-4310" н.з. [NUMBER] з причепом ГКБ - 8350 н.з. 031-18 СВ [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП. 6. В даній дорожній ситуації, технічна можливість для водія автомобіля "Камаз -4310-" н.з. [NUMBER] з причепом [PERSON] уникнути зіткнення з автомобілем "ТОYОТА Land Cruiser" н.з. [NUMBER] вирішувалася шляхом виконання ним вимог п. 10.1 ПДР України. 7. В даній дорожній ситуації, при наданих вихідних даних, водій автомобіля "ТОYОТА Land Cruiser" н.з. [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем "Камаз-4310" н.з. [NUMBER] з причепом під керуванням водія [PERSON] шляхом застосування гальмування, тобто шляхом виконання ним вимог п. 12.3ПДР України. 8. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля Камаз-4310" н.з. [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України. 9-10. В даній дорожній ситуації,в діях водія автомобіля "Камаз-4310" н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП. 11. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля "ТОYОТА Land Cruiser" н.з. [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3,12.4 ПДР України. 12. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля "ТОYОТА Land Cruiser" н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП. Невідповідність, в діях водія автомобіля "ТОYОТА Land Cruiser" н.з. [NUMBER] [PERSON] вимогам п.12.3,12.4 ПДР України, з технічної точки зору, не знаходиться в причинному зв'язку з ДТП, оскільки водій [PERSON] мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем "Камаз", як при дозволеній швидкості руху 60 км/год, так і при вибраній водієм швидкості руху автомобіля 70 км/год. З висновку судової автотоварознавчої експертизи № 83, складеного 31 березня 2015 року, вбачається, що за умови відсутності аварійних пошкоджень досліджуваного автомобіля марки "ТОYТА Land Cruiser 200", 2010 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] на час скоєння ДТП, величина матеріального збитку завданого власнику даного автомобіля внаслідок втрати товарної вартості після ДТП на 19.06.14 року складає 13945,3 грн. З угоди про надання правових послуг від 24 липня 2014 року вбачається, що адвокат Цимбал В.І. та [PERSON] уклали угоду, за умовами якої клієнт доручає, а адвокат приймає зобов'язання надати правову допомогу: підготувати позовну заяву про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті ДТП, яка мала місце 19.06.2014 р. в м.Ромни, представляти інтереси в якості представника в суді 1 інстанції. Розмір гонорару адвоката визначається сторонами виходячи із обсягу роботи в сумі 4000 грн., які клієнт сплачує до 26.07.2014 року. Відповідно квитанції № 28 від 24 липня 2014 року [PERSON] сплатив адвокату Цимбал В.І. 4000 грн. на підставі угоди про надання правових послуг від 24.07.2014 року. Встановлені судом факти свідчать, що між сторонами виник спір про відшкодування шкоди завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. При вирішенні спору суд виходить, з положень ст. 1188 Цивільного кодексу України про те, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах. Майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, що визначено ч.1 ст.1166 ЦК України. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З контексту ст. 1188 ЦК України вбачається, що необхідною умовою для відшкодування шкоди завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки є наявність вини особи у завданні такої шкоди. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно-правова відповідальність ДП "Роменське лісове господарство" на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп". Згідно п. 37.2. ст. 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. З досліджених доказів вбачається, що в суму страхового відшкодування не було зараховано виплату розміру втрати товарної вартості автомобіля, що не заперечується і сторонами, тобто розмір втрати товарної вартості автомобіля [PERSON] не відшкодований. Відповідно правової позиції Верховного Суду України, вказаної в постанові від 4 червня 2014 року у справі № 6-49 цс14: системний аналіз пункту 32.7 статті 32 Закону № 1961-VI, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації. Тобто величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом "е" цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 8.6 Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований частково і підлягає задоволенню пропорційно розміру вини кожного учасника ДТП. При цьому суд вважає, що факт притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП лише одного учасника дорожньо-транспортної пригоди не встановлює беззаперечно відсутність вини у діях інших учасників дорожньо-транспортної пригоди. Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] вимог п.10.1 ПДР України і порушення [PERSON] вимог п.12.3, 12.4 ПДР України. Тобто у ДТП мається вина обох учасників пригоди. Оцінюючи конкретну дорожню ситуацію і дії обох водіїв, суд визнає [PERSON] винним на 60% у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки ним порушені два пункти ПДР України і він мав технічну можливість уникнути зіткнення. В діях водія [PERSON] суд визначає 40 % вини у ДТП, оскільки хоча він і допустив порушення п. 10.1 ПДР України, вказане порушення не перешкоджало водію [PERSON] уникнути ДТП. Крім цього, визначаючи ступінь вини кожного учасника ДТП, суд враховує і позицію представника ДП "Роменське лісове господарство", який визнав ступінь вини за [PERSON] на 40 % і за [PERSON] на 60 %. Крім того позивачем заявлені вимоги щодо відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд погоджується з доводами позивача та його представника стосовно того, що у зв'язку з даним ДТП йому завдана моральна шкода, яка полягає у його душевних стражданнях, пов'язаних з тим, що він переніс душевні страждання через неможливість користуватися автомобілем, що призвело до порушення нормального ритму його життя. Разом з тим, враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, які зазнав позивач, ступінь вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди, на думку суду, відшкодування моральної шкоди позивачу у розмірі 2000 грн. буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч. 3 ст. 23 ЦК України. Вирішуючи вимоги відповідача про стягнення судових витрат суд виходить з наступного: відповідно ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі. з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та В.І. Цимбал було укладено угоду про надання правових послуг, позивачем доведено факт надання правової допомоги та оплату таких послуг, а саме квитанцією. Крім цього представник позивача приймав участь в судових засіданнях. Проте розмір оплати правової допомоги в сумі 9000 грн. суд вважає завищеним. Враховуючи ступінь складності справи, час достатній для підготування позовної заяви, обсяг та обґрунтування позовних вимог, час участі представника в судових засіданнях та висновок суду про можливість часткового задоволення позовних вимог, відшкодуванню на користь позивача підлягає 5600 грн., як компенсація витрат на правову допомогу. Разом з тим, суд вважає, що не підлягає задоволенню позовна вимоги про стягнення 400 грн. витрат за виконання звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, оскільки ці витрати не відностять до судових витрат в розумінні ст. 79 ЦПК України, так як звіт було складено не на підставі ухвали суду, а також ці витрати не є збитками в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, так як не є витратами, які особа зробила або повинна була зробити для відновлення пошкодженого майна. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved