Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів у солідарному порядку боргу за кредитним договором №11250813000 від 12.11.2007 року, укладеним між відповідачами та, обґрунтовуючи вимоги тим, що між публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк", правонаступниками якого вони являються, та відповідачем [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав йому кредитні кошти у розмірі 65000,00 доларів США терміном по 12.11.2028 року. За умовами кредитного договору він повинен був щомісяця здійснювати погашення заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитними ресурсами. У результаті невиконання умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, у відповідача станом на 01.06.2013 року заборгованість становить 642109 (шістсот сорок дві тисячі сто дев'ять) гривень 02 копійки, з яких заборгованість за кредитом - 484366,69 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 157742,30 грн. Також позивач зазначив, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого остання зобов'язалась сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, тому позивач вимагає стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену суму разом з судовими витратами. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та наполягав на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у судове засідання, після скасування заочного рішення від 22.10.2013 року та призначення справи до розгляду у загальному порядку не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином за місцем їх реєстрації. Заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, з будь-якими клопотаннями не звертались. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки заперечень позивача щодо повторного заочного розгляду матеріали справи не містять, суд ухвалює рішення при повторному заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 12.11.2007 року між публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір, за яким банк надав йому кредитні кошти у розмірі 65000,00 доларів США терміном по 12.11.2028 року. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.06.2013 року становить 642109 (шістсот сорок дві тисячі сто дев'ять) гривень 02 копійки, з яких заборгованість за кредитом - 484366,69 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 157742,30 грн. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 12.12.2012 року між публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" було укладено Договір факторингу, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" передає (відступає) товариству з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" права вимоги за вказаним вище кредитним та забезпечувальним договором, що забезпечує виконання кредитних зобов'язань перед публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк". Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" набуло право вимоги за кредитним договором №11250813000 від 12.11.2007 року. У відповідності до договору поруки від 12.11.2007 року по зазначеному вище кредитному договору, відповідачка [PERSON] виступила поручителем, при цьому умови договору поруки передбачають солідарну відповідальність поручителя і боржника перед кредитором. Згідно зі ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачами не надано. Курс НБУ при здійсненні розрахунку, наданий позивачем, був нижчий від курсу НБУ на момент розгляду справи, тому вимоги підлягають задоволенню повністю виходячи з передбаченого ч.1 ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню у рівних частках на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 3441,00 гривень.

Outcome: approved