Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON], з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якій вказує, що 15 грудня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. 17 жовтня 2003 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Починаючи з жовтня 2003 року відповідач не приймає жодної участі у вихованні, забезпеченні необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дитиною та не бажає такого спілкування. Самоусунувся від виховання дитини, не дбає про фізичне здоров'я та її моральний стан. Також відповідач не забезпечує матеріально свою доньку, про що свідчить заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.07.2017 року у розмірі 22 416 гривень 30 копійок. За час відвідування донькою дитячого закладу з 2004 року по 2006 рік, батько активної участі не приймав. Також протягом навчання дитини в школі він не відвідував батьківські збори та відкриті уроки, не відвідував бесід із приводу навчання та поведінки [PERSON], класний керівник жодного разу не бачив батька та не знайомий з ним. Протягом всього життя дитини, позивачка одна піклувалась про матеріальне забезпечення, виховання та здоров'я дитини. Оскільки дитина хворіє на хронічний гастродуоденіт, вона потребує постійного лікування та забезпечення здорового харчування. Тому позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів. Згідно рішення суду його було зобов'язано сплачувати аліменти на дитину по 450 гривень в місяць. Під час зустрічі з батьком він відкрито ігнорує свою доньку, не вітається з нею та проходить повз, що завдає доньці душевного болю та моральних страждань. Службою у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації 07.12.2017 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої доньки [PERSON]. Позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з нього судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відповідно до п. 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, а саме: на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу його останнього відомого зареєстрованого місця проживання були направлені судові повістки разом із розписками, які відповідач отримав особисто 23 січня 2018 року та 10 лютого 2018 року, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти позову [PERSON] та просить розглядати справу за відсутності представника третьої особи. В судовому засіданні [PERSON], яка є дочкою відповідача [PERSON], пояснила, що батько [PERSON] її життям не цікавиться, школу не відвідував, не піклується про її матеріальне забезпечення, виховання та здоров'я. Вона періодично приїжджає в село Лучин Попільнянського району Житомирської області, де проживає її батько, то він взагалі її ігнорує, не вітається з нею. Суд, вислухавши позивачку, [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17 жовтня 2003 року, зроблено відповідний запис Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві за № 1079 (а.с. 6). Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання сформованого 05.07.2016 року Деснянським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Вона проживає разом з матір'ю [PERSON] та з іншими членами сім'ї. Дана інформація також підтверджується довідкою № 610 від 04.09.2015 року виданою КП «Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» та повідомленням № 102104/30-8497 від 28.09.2017 року Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с. 10, 20-21). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року вирішено стягнути з [PERSON], 1977 року народження, на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 450 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Та на підставі даного рішення було видано 24.12.2013 року виконавчий лист (а.с. 14, 15). Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 498 від 26.07.2017 року виданого Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області, загальна сума заборгованості на день відкриття виконавчого провадження становить 22 416 гривень 30 копійок (а.с. 16-19). Згідно повідомлення № 71 від 15.08.2017 року дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 165 Деснянського району м. Києва, за час відвідування [PERSON], 2000 року народження, дитячого закладу з 2004 року по 2006 рік, її батько активної участі не приймав. Опікувалися дитиною мама та бабуся, на зборах та святах присутня була лише мама (а.с. 22). Відповідно до повідомлення № 223 від 15.08.2017 року та листа спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 320 з поглибленим вивченням української мови Деснянського району м. Києва, за час навчання [PERSON] у школі батьки до адміністрації з питаннями не звертались, протягом періоду перебування на посаді класного керівника [PERSON] у [PERSON] (вересень 2015 року - червень 2017 року) її батько батьківських зборів не відвідував, не цікавився успішністю і поведінкою своєї доньки, не відвідував відкритих уроків, не відвідував бесід з приводу навчання та поведінки [PERSON] Крім того він особисто під час навчального процесу жодного разу не бачив батька [PERSON] та не знайомий з ним особисто (а.с. 23-24). В характеристиці № 224 від 15.08.2017 року виданої спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 320 з поглибленим вивченням української мови Деснянського району м. Києва передбачено, що [PERSON] зарекомендувала себе старанною, працелюбною та уважною ученицею, навчалася в повну міру своїх сил, мала здібності до вивчення природничих наук, до виконання громадських доручень ставилася дбайливо, брала активну участь у громадському житті школи та класу, мати приділяла належну увагу навчанню та вихованню доньки, батько протягом навчальних років не відвідував батьківські збори (а.с. 25). Згідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав № 102103/31-11239 від 14.12.2017 року складеного Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією, враховуючи інтереси та думку дитини, адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 23 від 07.12.2017 року) (а.с.11-13). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно приписів статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Приписами частини другої та третьої статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини та при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні встановлено, що раніше, тобто 16.12.2013 року Деснянським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення аліментів з відповідача і видано виконавчий лист (а.с. 14,15), а тому суд при ухваленні рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] не вирішує питання про стягнення аліментів. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Пунктом 16 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного суду України визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" та статтею 150 СК України, передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно відповідача, але він свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не забезпечує її належними умовами для навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема не бере участі у забезпеченні дочки необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Позбавлення батьківських прав відповідача необхідне для забезпечення дитини повноцінного сімейного оточення, догляду, визначення її відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону України «Про організацію забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наведені позивачем обставини, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його дочки. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved