Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У грудні 2014 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Позивач вказує, що [INFO] р. померла її бабуся по лінії батька [PERSON], а до того, [INFO] р. помер її дядько по лінії батька [PERSON]. 10.08.2011 р. [PERSON] за свого життя склала нотаріально посвідчений заповіт, яким заповідала позивачці [PERSON] та її матері [PERSON] усе своє майно в рівних частках. За свого життя [PERSON] та [PERSON] мали на праві спільної власності в рівних частках об'єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] разом з [PERSON] Позивач прийняла спадщину по смерті [PERSON] відповідно до ст. 1269 ЦК України. Мати позивача, [PERSON], звернулась до Шосткинської міської державної нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки. У грудні 2014 р. позивач звернулась до державного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON], за отриманням Свідоцтва про право на спадщину (вищевказану квартиру), однак, у вчиненні даної нотаріальної дії їй було відмовлено в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ за життя спадкодавців не було зареєстровано у встановленому порядку. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить встановити факт володіння спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] вищевказаною квартирою з визнанням за позивачем права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Однак, на момент видачі свідоцтва про право власності на житло - 03.03.1998 р. діяв ЦК УРСР, який не пов'язував момент виникнення права власності на будинки, споруди з фактом державної реєстрації таких прав. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд вважає, що встановлення факту належності (володіння) об'єкта нерухомого майна померлим спадкодавцям, який за свого життя не зареєстрував право власності згідно вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а визнання відповідачем позову за даних умов не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved