Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У січні 2015 року позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулись до Новозаводського районного суду м.Чернігова з позовом до ПАТ КБ „Південкомбанк" (далі - Банк) про визнання зобов"язання припиненим та про стягнення грошових коштів, посилаючись на те: що 10 червня 2013 року між Банком і [PERSON] було укладено договір банківського вкладу № 2532Д - 60Ф зі змінами за додатковою угодою № 1 від 12.06.2013 року, на суму 240 000,00 грн., які були внесені позивачкою 11.06.2013 року на рахунок у Банку згідно з квитанцією, та процентною ставкою по вкладу 22,2% річних зі строком повернення вкладу та сплати нарахованих процентів до 15.06.2014 року; що 12.06.2013 року між Банком і ТОВ „Чернігівська чайна компанія" укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 53К - 60Ю, за яким підприємству було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 225 000,00 грн. з кінцевим строком її дії до 10.06.2014 року; що 13.06.2013 року між [PERSON] і Банком було укладено договір застави майнових прав № 533-60Ю, відповідно до якого [PERSON] передала у заставу Банку майнові права за договором банківського вкладу від 10.06.2013 року за № 2532-60Ф на вклад у сумі 240000,00 грн., без права на проценти за цим вкладом, на забезпечення виконання зобов"язань ТОВ „Чернігівська чайна компанія" за укладеним цим товариством з Банком договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 53К - 60Ю від 12.06.2013 року; що 07.06.2013 року між Банком і [PERSON] було укладено договір банківського вкладу № 2524Д - 60Ф з урахуванням змін за додатковою угодою від 11.06.2013 року, на суму 215 000,00 грн., які були внесені позивачем 10.06.2013 року на рахунок у Банку згідно з квитанцією, та процентною ставкою по вкладу 22,2% річних зі строком повернення вкладу та сплати нарахованих процентів до 12.06.2014 року; що 11.06.2013 року між Банком і ТОВ „Чернігівська чайна компанія" укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 51К - 60Ю, за яким підприємству було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 200000,00 грн. з кінцевим строком її дії до 09.06.2014 року; що 11.06.2013 року між [PERSON] і Банком було укладено договір застави майнових прав № 513 - 60Ю, відповідно до якого [PERSON] передав у заставу Банку майнові права за договором банківського вкладу від 07.06.2013 року за №2524Д-60Ф на вклад у сумі 215000,00 грн., без права на проценти за цим вкладом, на забезпечення виконання зобов"язань ТОВ „Чернігівська чайна компанія" за укладеним цим товариством з Банком договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю від 11.06.2013 року; що 12.06.2013 року між Банком і [PERSON] було укладено договір банківського вкладу №2539Д-60Ф зі змінами від цього ж числа згідно з додатковою угодою №1, на суму 200000,00 грн., які були внесені позивачкою 12.06.2013 року на рахуноу Банку згідно з квитанцією, та процентною ставкою по вкладу 22,2% річних зі строком повернення вкладу та сплати нарахованих за ним процентів до 17.06.2014 року; що 12.06.2013 року між Банком і [PERSON] було укладено договір банківського вкладу №2538Д-60Ф зі змінами за додатковою угодою № 1 від 13.06.2013 року, на суму 200000,00 грн., які були внесені позивачем 12.06.2013 року на рахунок у Банку згідно з квитанцією, та процентною ставкою по вкладу 22,2% річних зі строком повернення вкладу та сплати нарахованих процентів до 17.06.2014 року; що 13.06.2013 року між Банком і ТОВ „Чернігівська чайна компанія" укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 54К-60Ю, за яким підприємству було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 360 000,00 грн. з кінцевим строком її дії до 12.06.2014 року під 25,2% річних зі сплатою комісії у сумі 360,00 грн.; що 13.06.2013 року між [PERSON] і Банком було укладено договір застави № 543-60Ю/1, відповідно до якого позивачка передала у заставу Банку майнові права за договором банківського вкладу між сторонами від 12.06.2013 року за № 2539Д-60Ф на вклад у сумі 200 000,00 грн., без права на проценти за цим вкладом, на забезпечення виконання зобов"язань ТОВ „Чернігівська чайна компанія" за укладеним цим товариством з Банком договором відкличної відновлювальної кредитної лінії № 54К-60Ю від13.06.2013 року; що 13.06.2013 року між [PERSON] і Банком було укладено договір застави майнових прав № 543-60Ю, відповідно до якого позивач передав у заставу Банку майнові права за договором банківського вкладу між ними від 12.06.2013 року за № 2538Д-60Ф на вклад у сумі 200 000,00 грн., без права на проценти за цим вкладом, на забезпечення виконання зобов"язань ТОВ „Чернігівська чайна компанія" за укладеним цим товариством з Банком договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 54К-60Ю від 13.06.2013 року. Далі зазначили, що у наведених вище чотирьох договорах застави майнових прав позивачів містяться п.п.1.1 (абз.2), 5.4 і 5.5 однакового змісту, якими врегульовано процедуру звернення стягнення на предмет застави і за якими Банк має право у випадку невиконання ТОВ „Чернігівська чайна компанія" своїх зобов"язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майнових прав, наданих заставодавцями у заставу. Однак, тимчасова адміністрація Банку своїм листом відмовила позивачам у зверненні стягнення на предмет застави згідно з відповідними договорами. Тому за позовами позивачів рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2014 року, яким змінено рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 12.08.2014 року, було зобов"язано Банк: - зарахувати вимоги [PERSON] до Банку за укладеним між ними договором банківського вкладу за №2532Д-60Ф від 10 червня 2013 року у сумі вкладу 240 000,00 грн. і процентів за вкладом у сумі 6568,78 грн. в рахунок погашення заборгованості ТОВ „Чернігівська чайна компанія" за кредитом у сумі 225 000,00 грн. і 1260,00 грн. процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №53К-60Ю від 12 червня 2013 року укладеного між Банком і ТОВ „Чернігівська чайна компанія", та вимоги [PERSON] до Банку за укладеним між ними договором банківського вкладу від 12 червня 2013 року №2539Д-60Ф у сумі вкладу 200 000,00 грн. і процентів за вкладом у сумі 5766,58 грн. в рахунок погашення заборгованості ТОВ „Чернігівська чайна компанія" у сумі 360 000,00 грн. за кредитом та 2016,00 грн. процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №54К-60Ю від 13 червня 2013 року, укладеного між Банком і ТОВ „Чернігівська чайна компанія"; - виплатити [PERSON] залишок грошових коштів банківського вкладу за договором банківського вкладу за №2532Д-60Ф від 10 червня 2013 року, укладеного між нею і Банком у сумі 20 308,78 грн.; - зарахувати вимоги [PERSON] до Банку за укладеним між ними договором банківського вкладу за №2524Д-60Ф від 07 червня 2013 року у сумі квладу 215 000,00 грн. і процентів за вкладом у сумі 5492,22 грн. в рахунок погашення заборгованості ТОВ „Чернігівська чайна компанія" за кредитом в суму 185 092,53 грн. кредиту та 1041,65 грн. процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю від 11 червня 2013 року, укладеного між Банком і ТОВ „Чернігівська чайна компанія", та вимоги [PERSON] до Банку за укладеним між ними договором банківського вкладу за №2538Д-60Ф від 12 червня 2013 року у сумі вкладу 200 000,00 грн. і процентів за вкладом 5717,26 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ „Чернігівська чайна компанія" за кредитом в сумі 156 249,42 грн. за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №54К-60Ю від 13 червня 2013 року, укладеного між Банком і ТОВ „Чернігівська чайна компанія"; - виплатити [PERSON] залишок грошових коштів банківського вкладу за договорами банківського вкладу від 07 червня 2013 року за №2524Д-60Ф і від 12 червня 2013 року за №2538Д-60Ф у загальній сумі 83 825,88 грн.; - зняти заборони відчуження залишку коштів банківського вкладу за договорами: -між [PERSON] і Банком від 10 червня 2013 року №2532Д-60Ф у сумі 20 308,78 грн., який накладено 13 червня 2013 року Донецькою філією ДП „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України за №13740207 на підставі договору застави майнових прав від 12 червня 2013 року за №533-60Ю, укладеного між [PERSON] і Банком; - між [PERSON] та Банком від 07 червня 2013 року №2524Д-60Ф у сумі 34 358,04 грн. і від 12 червня 2013 року №2538Д-60Ф у сумі 49 467,84 грн., які накладені 13 червня 2013 року Донецькою філією ДП „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України за №№13735873 і 13742004 на підставі договорів застави майнових прав від 11 червня 2013 року за №513-60Ю та від 13 червня 2013 року за №543-60Ю, укладених між [PERSON] та Банком. Позивачі, посилаючись на наведене, що згідно з правилами ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставинини та на те, що рішення апеляційного суду від 19.12.2014 року на даний час не є виконаним та що згідно з правилами Закону „Про захист прав споживачів" захист прав споживачів здійснюється судом, просили суд: - визнати припиненим зобов"язання [PERSON] за укладеним договором застави майнових прав за № 533-60Ю від 12 червня 2013 року між [PERSON] і Банком в повному обсязі; - визнати погашеним зобов"язання ТОВ „Чернігівська чайна компанія" перед Банком за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №53К-60Ю від 12 червня 2013 року, укладеного між Банком і ТОВ „Чернігівська чайна компанія" в повному обсязі; - визнати припиненим зобов"язання [PERSON] за укладеним договором застави майнових прав за №543-60Ю/1 від 13 червня 2013 року між [PERSON] і Банком в повному обсязі; - визнати припиненим зобов"язання [PERSON] за укладеним договором застави майнових прав за № 543-60Ю від 13 червня 2013 року між [PERSON] і Банком в повному обсязі; - визнати погашеним зобов"язання ТОВ „Чернігівська чайна компанія" перед Банком за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 54К-60Ю від 13 червня 2013 року, укладеного між Банком і ТОВ „Чернігівська чайна компанія" в повному обсязі; - стягнути на користь [PERSON] з Банку залишок грошових коштів банківського вкладу за договорами банківського вкладу від 12 червня 2013 року за №2538Д-60Ф в сумі 49467 грн. 84 коп.; - визнати припиненим зобов"язання [PERSON] за укладеним договором застави майнових прав за № 513-60Ю від 11 червня 2013 року між [PERSON] і Банком в повному обсязі; - стягнути на користь [PERSON] з Банку залишок грошових коштів банківського вкладу за договорами банківського вкладу від 07 червня 2013 року за № 2524Д-60Ф в сумі 34 358 грн. 04 коп. У подальшому місцевий суд прийняв заяву про зміну позовних вимог від представника позивачів, за якими позивачі відмовились від вимог про визнання погашеними зобов"язань ТОВ „Чернігівська чайна компанія" перед Банком за відповідними договорами про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії і з урахуванням цих змін до позовних вимог розглянув по суті решту вимог. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 лютого 2015 року позов [PERSON] і [PERSON] до Банку про визнання зобов"язання припиненим та про стягнення грошових коштів було задоволено. Визнано припиненим зобов"язання [PERSON] за договором застави майнових прав на депозитний договір вклад № 533-60Ю, укладений 12.06.2013 року між [PERSON] і Банком і договором застави майнових прав на депозитний вклад №543-60Ю/1, укладений 13.06.2013 року між [PERSON] і Банком. Визнано припиненим зобов"язання [PERSON] за договором застави майнових прав на депозитний вклад № 513-60Ю, укладений 11.06.2013 року між [PERSON] і Банком і договором застави майнових прав на депозитний вклад № 543-60Ю, укладений 13.06.2013 року між [PERSON] і Банком. Стягнуто з Банку в користь [PERSON] залишок грошових коштів банківського вкладу за договором банківського вкладу № 2524Д-60Ф від 07.06.2013 року та договором банківського вкладу № 2538Д-60Ф від 12.06.2013 року у сумі 83 825 грн.88 коп. та вирішено питання про судові витрати. У апеляційній скарзі Банк ставить питання про скасування рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 лютого 2015 року і про постановлення ухвали про залишення позову про визнання зобов"язання припиненим без розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд безпідставно задовольнив даний позов, пославшись лише на те, що рішення апеляційного суду від 19.12.2014 року набрало чинності; що місцевий суд не надав правової оцінки предмету і підставам даного позову, оскільки аналогічні вимоги між тими самими сторонами вже були предметом судового розгляду при постановленні рішення апеляційним судом 19 грудня 2014 року та що рішення суду про зарахування зустрічних однорідних вимог, яке є невиконаним, не може бути підставою для визнання зобов"язань припиненими. Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Постановивши оскаржуване рішення, місцевий суд виходив з того, позивачами укладені договори застави майнових прав з Банком на забезпечення виконання зобов"язань ТОВ „Чернігівська чайна компанія" перед цим же Банком і що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2014 року, яке набрало чинності, зобов"язано Банк: зарахувати зустрічні однорідні вимоги за змістом позовних вимог [PERSON] і [PERSON], виплатити [PERSON] і [PERSON] залишки грошових коштів за договорами банківського вкладу відповідно: 20 тис. 308 грн. 78 коп. і 83 тис.825 грн. 88 коп. та знято відповідні заборони на відчуження залишку грошових коштів за договорами банківського вкладу, тому, на думку місцевого суду, згідно з правилами ч.3 ст.61 ЦПК України та ст. 599 ЦК України спірні зобов"язання позивачів за відповідними договорами застави майнових прав на депозитні вклади, слід вважати припиненими. Проте з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд. Згідно з положеннями ст.ст.598 і 599 ЦК України зобов"язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом і що припинення зобов"язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом та що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до правил ст.601 ЦК України зобов"язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги і що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. З матеріалів справи видно, що позивачі ставлять перед судом питання про визнання припиненим зобов"язань за їх договорами з Банком про заставу майнових прав, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2014 року вирішено питання в т.ч. і про зарахування зустрічних однорідних вимог. З пояснень представників сторін видно, що рішення апеляційного суду від 19.12.2014 року на даний час не є виконаним в повному обсязі. Апеляційний суд вважає, що наявність чинного судового рішення про зобов"язання Банку зарахувати зустрічні однорідні вимоги, про зобов"язання виплатити [PERSON] і [PERSON] залишки грошових коштів за договорами банківського вкладу позивачів і про зняття відповідних заборон на відчуження залишку грошових коштів за договорами банківського вкладу, яке на час вирішення даного цивільного спору не виконується, не може бути підставою для визнання припиненим зобов"язаннь [PERSON] і [PERSON] за договорами з Банком про заставу майнових прав, оскільки зворотнє суперечить принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України) та загальним засадам цивільного законодавста (ст.3 ЦК України). Крім того, позивачі у даному позові заявили вимоги про стягнення з Банку в користь [PERSON] залишку грошових коштів за договорами банківського вкладу від 12.06.2013 року № 2538Д-60Ф в сумі 49 тис. 467 грн. 84 коп. і від 07.06.2013 року № 2524Д-60Ф в сумі 34 тис. 358 грн. 04 коп., що в сумі складає 83 тис. 825 грн. 88 коп., а місцевий суд, вирішуючи ці вимоги, не звернув уваги на те, що попереднім судовим рішенням від 19 грудня 2014 року апеляційний суд зобов"язав Банк виплатити [PERSON] залишок грошових коштів банківського вкладу за договорами від 12.06.2013 року № 2538Д-60Ф і від 07.06.2013 року № 2524Д-60Ф у загальній сумі 83 тис. 825 грн. 88 коп.. Отже, і в цій частині рішення місцевого суду суперечить чинному законодавству. Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 лютого 2015 року не може вважатись законним та обгрунтованим і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги про те, що наявність чинного судового рішення, яке не виконується, не може бути підставою для визнання зобов"язань припиненими - підлягає врахуванню.

Outcome: partial