Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором, що складає 99600 гривень 87 копійок. Як зазначив представник позивача у позовній заяві, 19.06.2012 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у позивача у розмірі 100000 гривень, шляхом підписання заяви та встановлення їй кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом; проте відповідачка своїх зобов'язань за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим у неї станом на 12.07.2016 року склалася заборгованість у розмірі 99600 гривень 87 копійок, що складається із: 96591 гривня 17 копійок - заборгованість за кредитом; 3009 гривень 70 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Позивач просить стягнути зазначену суму у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача Мурко Н.Г. підтримала заявлені позовні вимоги, наполягаючи на тому, що відповідачка отримала кредит та користувалася кредитними коштами, і надані документи доводять обґрунтованість позовних вимог. Представник відповідачки [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що договір не може вважатися укладеним згідно положень діючого законодавства, а факт отримання кредиту не доведений належними доказами. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Так, на підтвердження акту укладення кредитного договору, представник позивача надав суду анкету-заяву від імені [PERSON] від 19.06.2012 року "про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку" (а.с.8-10) разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" (а.с.11-24), оригінали яких були оглянуті у судовому засіданні. Ніяких інших доказів з цього приводу суду подано не було. Зі змісту заяви вбачається, що вона являє собою звернення [PERSON] з проханням надати їй банківські послуги без визначення їх конкретного виду. У цій заяві відсутні будь-які дані про те, що сторони погодили всі суттєві умови кредитного договору, та що відповідачу були реально передані кредитні кошти. Не містять таких даних і подані суду "Умови та правила надання банківських послуг". При цьому суд звертає увагу, що зазначені "Умови", на які посилається позивач як на частину укладеного з відповідачем кредитного договору, самим відповідачем не підписані, а у відповідній заяві відсутні дані, які б їх дозволяли достовірно ідентифікувати ці "Умови" як додаток до договору, укладеного з відповідачем. Відповідно до чч.1, 2 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Таким чином, позивач не довів належними доказами сам факт укладення кредитного договору з відповідачем відповідно до вимог ст.ст.640, 1046 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed