Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" в особі Миколаївської філії (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить виселити його з квартири [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.03.2005 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір номер NKUCGК06150400, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3 875.00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 21.03.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором, між Банком та [PERSON] 08.04.2005 року було укладено договір іпотеки № NKUCGК06150400, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору Банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 11.02.2014 року судом ухвалено рішення про задоволення позову. У зв'язку з відмовою відповідача добровільно звільнити житлове приміщення, просить примусово виселити усіх мешканців. Сторони в судове засідання не з'явились, направили суду письмові заяви, в яких просять слухати справу без їх участі. Представник позивача зазначає, що підтримує позовні вимоги, відповідач вказує, що не визнає позовні вимоги у зв'язку з мораторієм. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 22.03.2005 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір номер NKUCGК06150400, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3 875.00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 21.03.2015 року (а.с. 8-9). 08.04.2005 року було укладено договір іпотеки № NKUCGК06150400, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS](а.с. 10-12). Згідно рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 11.02.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернено стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності (а.с. 15-17). Як вбачається з виписки з домової книги про склад сім'ї від 19.09.2014 року у квартирі [ADDRESS], зареєстрований та проживає [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч.2 ст.40 України "Про іпотеку"). Листом № 30.1.0.0/2-805 від 25.06.2014 року Банк повідомив відповідача про необхідність добровільно звільнити житлове приміщення (а.с. 18), а тому вимоги зазначені у ч. 3 ст. 109 ЖК України та частинах 2 та 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку» позивачем виконані. Відповідно до ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для виселення відповідача з квартири [ADDRESS], яка є предметом іпотеки. У зв'язку з чинною дією Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VІІ від 03.06.2014 року на час винесення рішення, інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені, судові витрати за сплату судового збору у розмірі 243.60 грн. та за забезпечення доказів в сумі 121.80 грн., всього 365.40 грн.. (а.с. 2-3).

Outcome: approved