Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірватит договір купівлі-продажу житлового будинку та договір купівлі-продажу земельної ділянки [ADDRESS] в м.Костопіль, які були нотаріально посвідчені 06.08.2008р., визнати недійсним договір іпотеки № 3/08/1-МБ-18 від 16.08.2008р, укладеного між відповідачем [PERSON] та ВАТ АБ "Укргазбанк", застосувати наслідки розірвання правочину, повернувши сторони за договором купівлі-продажу до попереднього стану та визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок та земельну ділянку за вище зазначеними адресами. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 06.08.2008р між позивачем [PERSON] за погодженням з її чоловіком [PERSON], та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] м.Костопіль та договір купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розташований будинок площею 0,0606 га. Проте розрахунку згідно договорів купівлі-продажу відповідач в порядку визначеному договорами не провів і коштів за придбане майно не сплатив. Зобов'язання за розпискою від 20.12.2009 року про повернення коштів до 01.02.2011р відповідач також не виконав. Крім того, позивачу стало відомо, що відповідач 06.08.2008р вказані житловий будинок та земельну ділянку передав в іпотеку ВАТ АК "Укргазбанк" без їх відома. В ході розгляду справи позивач зменшила позовні вимоги і просила розірвати договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, застосувати наслідки розірвання правочинів, повернувши сторони за договорами до попереднього стану та визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку за нею. Ухвалою суду від 10.10.2012 року було залучено до участі в справі, як третю особу, ПАТ АБ "Укргазбанк". Третя особа ПАТ АБ "Укргазбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 110540,30 доларів США та 622874,62 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташований будинок. В обґрунтування позову покликається на те, що між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідачу було надано кредит, який відповідач своєчасно не повертає. Рішенням Костопільського районного суду від 27.12.2010 року з відповідача на користь банку було стягнуто заборгованість в сумі 82547,05 доларів США та 44399,87 грн. В забезпечення договору було укладено іпотечний договір, згідно якого було передано в іпотеку житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташований будинок. Свої зобов'язання по кредитному договору та рішення суду відповідач не виконує, а тому банк просить звернути стягнення на вищеназвані будинок і земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, покликаючись на обставини викладені в позові. Також заперечив проти позову третьої особи ПАТ АБ "Укргазбанк" покликаючись на те, що позивач жодних угод з банком не укладала, а тому позовні вимоги банку не обґрунтовані. Просить позов задоволити, а в задоволенні позову ПАТ АБ "Укргазбанк" відмовити. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що кошти за будинок позивачу не повернув, а отриманий від ПАТ АБ "Укргазбанк" кредит використав на будівництво бані, яка пізніше згоріла. Спільного бізнесу з позивачем він не має і веде бізнес самостійно. На даний час повернути грошові кошти не може через їх відсутність. Також заперечив проти позову третьої особи ПАТ АБ "Укргазбанк" покликаючись на те, що зараз запроваджено мораторій на стягнення майна, переданого в забезпечення кредитів в іноземній валюті і в зв'язку з цим просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] пояснила, що договір був підписаний сторонами в її, нотаріуса, присутності і обумовлено всі умови договору. При посвідченні договорів були дотримані всі вимоги чинного законодавства. Даних про розрахунки між сторонами договору у неї відсутні і про розірвання договору вони не зверталися. Представник третьої особи ПАТ АБ "Укргазбанк" в судовому засіданні заперечив проти позову [PERSON] та підтримав позов ПАТ АБ "Укргазбанк", покликаючись на те, що відповідач [PERSON] має заборгованість перед банком і рішенням Костопільського районного суду від 27.12.2010 р. з нього стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 82547,05 доларів США та 44399,87 грн. В забезпечення укладеного з відповідачем [PERSON] кредитного договору також було укладено іпотечний договір, згідно якого було передано в іпотеку житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташований будинок. Вважає, що між позивачем і відповідачем [PERSON], які живуть в одному будинку, існує домовленість і вони мають одну мету уникнути виконання рішення суду про стягнення заборгованості. Також зазначив, що позивач може звернутися з позовом до відповідача про стягнення коштів за продану нерухомість. Крім того, просив застосувати строки спливу позовної давності. Заслухавши пояснення сторін і третіх осіб, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, а в задоволенні позову третьої особи ПАТ АБ "Укргазбанк" відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.08.2008 р між [PERSON] та [PERSON] укладено договори купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] в м.Костопіль та земельної ділянки площею 0,0606 га за цією ж адресою, які були посвідчені приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу [PERSON] 06.08.2008 р. та зареєстровані у реєстрі вчинення нотаріальних дій за №№ 3031, 3032. Згідно п. 2 Договору купівлі-продажу житлового будинку та п.2 Договору купівлі-продажу земельної ділянки, продаж будинку та земельної ділянки вчиняється за ціною відповідно 319200 грн. та 33400 грн., які будуть передані покупцем для продавця на протязі одного банківського дня. В судовому засіданні також встановлено, 06.08.2008р між ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 70000 доларів США на строк до 03.08.2028 р. для придбання будинку [ADDRESS] В забезпечення даного кредитного договору 06.08.2008р між сторонами кредитного договору було укладено іпотечний договір, згідно якого було передано в іпотеку будинок [ADDRESS] в м.Костопіль та земельну ділянку, на якій розташований даний будинок. Із наданих позивачем доказів встановлено, що відповідач [PERSON] після отримання в Банку коштів (70000 дол.США) не передав їх продавцю, а використав на інші потреби. Це підтверджується розпискою відповідача, яку останній надав позивачу 20.02.2010 р. в якій вказано, що він зобов'язався перед [PERSON] до 01.02.2011 р. провести повністю оплату за придбані житловий будинок та земельну ділянку. Дана обставина визнана відповідачем в судовому засіданні і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач розрахувався в повному розмірі з позивачем в судовому засіданні не здобуто, а тому наявність боргу відповідача перед позивачем по договору купівлі-продажу нічим не спростована. Таким чином судом встановлено, що позивач не отримала за продані будинок та земельну ділянку кошти згідно договорів купівлі-продажу, які вона сподівалася отримати. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто, істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором. Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України. Оскільки відповідач не виконав своїх обов'язків з оплати переданого йому товару як у встановлений договорами купівлі-продажу строк так і на даний час, то наявні всі підстави для застосування норми ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі і зміна правовідношення (п.6). В своєму позові позивач просила захистити її права, як співвласника будинковолодіння та продавця, шляхом розірвання договорів купівлі - продажу будинку та земельної ділянки на якій він розташований. Вибір способу захисту свого права належить особі, права якої порушені, а тому посилання на те, що позивач могла вибрати інший спосіб захисту, не заслуговують на увагу. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає необґрунтованим посилання представника третьої особи ПАТ АБ "Укргазбанк" на те, що кредитні кошти були спільно потрачено позивачем та відповідачем на родинний бізнес. Жодних доказів на підтвердження цього представником третьої особи суду не було надано і в судовому засіданні не здобуто. За таких умов суд вважає це припущенням третьої особи і до уваги не приймає. Доводи представника банку про те, що спірні будинок та земельна ділянка перебувають в іпотеці банку, а тому не можна розривати договори купівлі-продажу, на думку суду є необґрунтованими, оскільки, первинний власник будинку та земельної ділянки (позивач) будь-яких зобов'язань по відношенню до банку не має Не заслуговує на увагу і посилання представника третьої особи ПАТ АБ "Укргазбанк" на те, що позивач пропустила строк позовної давності на звернення до суду за захистом свого права. Відповідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою, крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності виходячи з наступного. Зокрема, частиною третьою статті 35 ЦПК України передбачено, що треті особи мають процесуальні права і обов'язки, встановлені статтею 27 цього Кодексу. При цьому права сторони, визначені статтею 27 ЦПК України, є саме процесуальними, в той час як припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб. На підставі наведеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договорів купівлі-продажу підлягають до задоволення. Стосовно позовної вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок і земельну ділянку, площею 0,0606 га що по [ADDRESS] в м.Костопіль Рівненської області, то в її задоволенні необхідно відмовити, оскільки, право власності на продане майно за попереднім власником визнається лише при визнанні правочину недійсним (ст. 216 ЦК України) Щодо позову третьої особи публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки, то суд вважає, що він не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як встановлено судом житловий будинок [ADDRESS] в м.Костопіль та земельну ділянку, на якій розташований даний будинок, було передано в забезпечення кредиту, наданого в іноземній валюті. Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом його дії не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке є предметом іпотеки, якщо ним забезпечується виконання зобов'язань громадянина за споживчим кредитом, наданими в іноземній валюті у випадку використання такого нерухомого житлового майна як місця постійного проживання позичальника чи майнового поручителя; відсутність у них іншого у власності іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку. В судовому засіданні встановлено, що вищевказаний будинок є місцем постійного проживання позичальника - відповідача [PERSON], який заперечує проти звернення стягнення на нього, іншого нерухомого житлового майна у нього немає і розмір будинку не перевищує 250 кв.м. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». При прийнятті рішення суд враховує позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлену в Ухвалах від 26 грудня 2014 року та 29 грудня 2014 року, в яких вказано, що суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позовів про звернення стягнення, застосувавши Закон України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 07 червня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed