Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області та просить суд: встановити факт постійного проживання та відкриття спадщини [PERSON]. померлої [INFO] за адресою - [ADDRESS] в період з 01 листопада 2008 року по час смерті - [INFO]; встановити юридичний факт, яким визнати що [PERSON], яка померла [INFO] проживала однією сім'єю з [PERSON] більше п'яти років, тобто є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON]. померлої [INFO] та вигнати за нею право власності на житловий будинок ліг «А-1» з верандою літ. «а» та тамбуром літ. "а1", який розташований за адресою: [ADDRESS]. загальною площею 32.40 кв.м.. житловою 13.20 кв.м.. з наступними надвірними будівлями: сараями літ. «Б» , «В», «Д», вбиральнею літ. «Е» літньою кухнею літ. «Г», огорожею № 1, 2 колонкою № 3 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. померлої [INFO]. Позивач [PERSON] посилається на наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим Виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району 11 березня 2014р. серія [NUMBER]. У якості спадкового майна після смерті [PERSON] залишився житловий будинок літ. "А-1" з верандою літ. "а" та тамбуром літ. "аі", який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 32.40 кв.м.. житловою 13,20 кв.м., з наступними надвірними будівлями: сараями літ. "Б". "В", "Д". вбиральнею літ. '"'Е". літньою кухнею літ. "Г", огорожею № 1, 2, колонкою № 3, вартість якого згідно Технічного паспорту виготовленого КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" станом на 07.04.2014 р. складає 49 084грн. Вказує, що всупереч вимог законодавства державна реєстрація права власності за [PERSON] здійснена не була, оскільки ще за життя вона не звернулася до відповідного органу з заявою про реєстрацію виниклого права власності на вказаний житловий удинок. Зазначає, що спадкодавець у шлюбі ніколи не була, та дітей не мала, а останні більш ніж п'ять років перед смертю вона забрала [PERSON] мешкати до себе в с. Темнівка з кінця 2008 року. Посилаючись на те, що з [PERSON] мешкали разом однією родиною більш ніж п'ять років, та є спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом, а оформити спадщину в нотаріальній конторі в даний час не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок позивач просить суд задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідач Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явилась, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, ознайомившись з позовною заявою та доданими до них матеріалами, розглянувши письмові заяви сторін, визначивши відповідно до них правовідносини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим Виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району 11 березня 2014р. серія [NUMBER] (а.с. 8). У якості спадкового майна після смерті [PERSON] залишився житловий будинок літ. "А-1" з верандою літ. "а" та тамбуром літ. "а1", який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 32.40 кв.м., житловою 13,20 кв.м., з наступними надвірними будівлями: сараями літ. "Б". "В", "Д". вбиральнею літ. '"'Е". літньою кухнею літ. "Г", огорожею № 1, 2, колонкою № 3, вартість якого згідно Технічного паспорту виготовленого КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" станом на 07.04.2014 р. складає 49 084 гривень (а.с. 20-22). Право власності [PERSON] на зазначений житловий будинок підтверджується: довідкою КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" вих.№ Е-1827 від 12.05.15. відповідно до якої право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] не оформлено та не зареєстровано, первинна інвентаризація житлового будинку була проведена 07.04.2014 року; довідкою Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області від 04.06.2015 № 02-20/294 згідно якої житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] згідно записам в погосподарській книзі Лизогубівської сільської ради в період з 01 січня 1970 року по даний час головою господарчого двору зареєстрована [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 23). Згідно ст. 4 ч. 1 п. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Так, до 01 січня 2013 року державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно здійснювали реєстратори бюро технічної інвентаризації. З 01 січня 2013 року згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх бмежень», встановлено необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно та апроваджено ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Орган державної еєстрації прав проводить державну реєстрацію речових прав, які виникли до 01.01.2013 року та е були зареєстровані відповідно до законодавства, яке діяло на час їх виникнення. Однак всупереч вимог законодавства державна реєстрація права власності за [PERSON] здійснена не була, оскільки ще за життя вона не звернулася до ідповідного органу з заявою про реєстрацію виниклого права власності на вказаний житловий удинок. Виникнення права власності у [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 53-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування». Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, атвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26. нструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій іержавними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції .Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних цй виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою гаказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними ютаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який находиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В поогосиодарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 юках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення цодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON]. ;воє право власності в БТІ не оформила. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського гипу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України зід із грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і Домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у негосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. [PERSON] у шлюбі ніколи не була, та дітей також ніколи не мала. На час смерті спадкодавиці було 75 років та, оскільки нікого з близьких вона не мала, то останні більш ніж п'ять років перед смертю позивач [PERSON] забрала її мешкати до себе за адресою: [ADDRESS], з 2008 року. Враховуючи те, що позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] мешкали разом однією родиною більш ніж п'ять років, суд вважає, що позивач є спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом. Згідноч.1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, але в зв'язку з тим що мешкала сумісно зі спадкодавицею, має право на спадок. Судом встановлено, що заповіту померла не залишила, свідоцтво про право на спадщину Державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] не видавалось (а.с. 34). Згідно довідки виданої Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області від 04.06.2015 № 02-20/20/293 з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2014 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована тільки [PERSON] (а.с. 10). Відсутність у позивача правовстановлюючих документів перешкоджає оформленню права на спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог, викладених в первісному та зустрічному позові. На підставі викладено і

Outcome: approved