Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовню заявою до [PERSON], третя особа, без самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації про дозвіл на виїзд за кордон неповнолітній дитині. Позовні вимоги мотивує тим, що 06 лютого 2010 року, між нею та [PERSON] було укладено шлюб та зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом №45. 22 серпня 2011 року, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] - розірвано, а доньку [PERSON], [INFO] залишено на її утриманні, яка постійно проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. У свою чергу відповідач, [PERSON], належним чином не надає матеріальну допомогу доньці, в тому числі і пов'язаної із лікуванням астми, якою вона часто хворіє та цікавиться її оздоровленням. Так, в даний час її мати ([PERSON].), має змогу оплатити путівку її доньки до Болгарії на відпочинок та оздоровлення в період з 19 по 31 липня 2017 року, і дана подорож має неабияке значення для духовного та фізичного розвитку дитини, адже оздоровлення доньки в морській кліматичній зоні є надзвичайно сприятливим для дітей такого віку. Тому, з метою оформлення путівки між туроператором ПП "Тур-Груп", в особі директора [PERSON] та її матір'ю [PERSON], яка діяла в тому числі в інтересах її доньки [PERSON], 20 березня 2017 року укладено Договір на туристичне обслуговування №4669 і згідно додатку №1 до даного Договору [PERSON] замовила турпродукт - подорож до країни Болгарія, курорт Золоті Піски на період з 19 липня 2017 року по 31 липня 2017 року. Зазначає, що особисто відвезти доньку на оздоровлення за кордон не має змоги, оскільки доглядає за малолітнім сином - [PERSON], [INFO]. Однак, незважаючи на це, відповідач - [PERSON], безпідставно не надає згоди на виїзд доньки за межі України, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обгрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає, що така позиція батька неповнолітньої [PERSON] шкодить її інтересам, не сприяє її всебічному та зміцненню здоров'я. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить надати дозвіл малолітній [PERSON], [INFO], одноразовий тимчасовий виїзд за межі України на період з 19 липня 2017 року по 31 липня 2017 року до країни Болгарія у супроводі бабусі - [PERSON], [INFO], а також у супроводі інших осіб уповноважених їх матір'ю [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO]. Позивач - [PERSON] подала до суду заяву про розгялд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] позовні вимоги визнає, і проти їх задоволення не заперечує. -2- Третя особа - представник органу опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №187780 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, у [PERSON] та [PERSON], [INFO] народилась донька - [PERSON] (а.с.5). 22 серпня 2011 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, Ужгородським міськрайонним судом, ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено та вирішено: "Шлюб, укладений 06 лютого 2010 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №45 - розірвати. Доньку [PERSON], [INFO], залишити на вихованні матері - [PERSON] (а.с.8). Відповідно до Додаткового рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2011 року, по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, суд вирішив: "Шлюб, укладений 06 лютого 2010 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №45 - розірвати. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу змінити на прізвище - [PERSON]" (а.с.9). Відповідно до копії Виписки №795 та Виписки №3457 з медичної картки стаціонарного хворого - [PERSON], [INFO], вбачається, що дитина у 2012 році та 2014 році перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ГРВІ. Гострий обструктивний бронхіт. Гострий простий бронхіт (а.с.17-18). 20 березня 2017 року між Туроператором ПП "Тур-Груп"в особі директора [PERSON] та замовником [PERSON], яка діє у власних інтересах та у інтересах третіх осіб : [PERSON] та [PERSON], укладено Договір на туристичне обслуговування № 4669, на підставі заяви [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], відповідно до яких, замовлено подорож на трьох людей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до країни Болгарія, курортне місто - Золоті піски на період з 19 липня 2017 року по 31 липня 2017 року (а.с.10-16). Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. У відповідності до вимог статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини. Як вбачається у статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1 та 2 статті 313 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. -3- Відповідно до пункту 22 частини 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Судом знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон - її доньці [PERSON], [INFO], у період з 19 липня по 31 липня 2017 року до країни Болгарії без згоди батька - [PERSON] для оздоровлення, що також визнано відповідачем [PERSON] у поданій ним заяві. Згідно частини 4 статті 174 Цивільно - процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved