Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якого звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], який належить [PERSON] та [PERSON] шляхом продажу будь-якій особі та будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого надати їй право укласти договір купівлі-продажу предмету іпотеки з ціною, встановленою суб'єктом оціночної діяльності, задовольнивши її вимоги в межах суми заборгованості за договором позики, а саме 1153200,00грн., що складається з простроченого боргу в розмірі 248000,00грн. та пені в сумі 905 200,00грн; Виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та зняти кожного з них з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 07 грудня 2011 року між нею та відповідачами [PERSON], [PERSON] був укладений договір позики. посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до умов цього договору та додаткового договору від 14 лютого 2012 року останні отримали в борг грошові кошти в сумі 248000,00грн., що в еквіваленті є 31050,00доларів США. Вказану суму [PERSON] та [PERSON] були зобов'язані повернути до 14 березня 2012 року, однак борг на даний час не повернутий. Відповідно до п. 7 договору позики в разі прострочення виконання своїх зобов'язань позичальники повинні сплатити на користь позикодавця штраф (пеню) в розмірі 1% від всієї суми за кожен день прострочення, починаючи з шостого дня, тобто з 20 березня 2012 року. Сума штрафу становить 905200,00грн. 07 грудня 2011 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, між нею та [PERSON], [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до умов договору іпотеки [PERSON] та [PERSON] передали в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 9 договору іпотеки іпотекодержатель здобуває право звернення стягнення на предмет іпотеки при простроченні іпотекодавцем сплати боргу будь-якого з поточних повернень більш ніж на п'ять днів за договором позики. 12.07.2012 року вона направила [PERSON] та [PERSON] листи з вимогами про виконання зобов'язання за договором позики та встановлений строк до 15 серпня 2012 року для повернення боргу з нарахованим штрафом. Також в листах було запропоновано в разі неможливості виконання зобов'язання по поверненню боргу та сплати штрафу, відповідно до п. 12 іпотечного договору передати їй право власності на предмет іпотеки. Відповідь на вказані вище листи вона не отримала. Відповідно до п. 11 іпотечного договору іпотекодавець зобов'язаний у випадку несплати предмету позики, звільнити предмет іпотеки, знятися з реєстрації та зняти з реєстрації всіх мешканців з предмета іпотеки в місячний строк. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Представник [PERSON] позов не визнала та вказала, що позивач втратила право на стягнення штрафу (пені) за договором позики, так як згідно ст. 258 ЦК України, для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про день. час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення у пресі. Представник третьої особи: Харківського районного відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Начальник Харківського РВ ГУДМС України в Харківській області просить справу розглянути у відсутності свого представник, що підтверджується листом від 18.12.2013 року за № 51/3676. Вислухавши представника позивача, представника [PERSON], дослідивши надані доказ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що 07 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області [PERSON]. . реєстр за № 2986. (а.с. 6) Відповідно до умов вказаного договору та додаткового договору від 14 лютого 2011 року [PERSON] та [PERSON] отримали в борг грошові кошти в сумі 248000,00грн, що на момент укладеного договору позики складало за згодою сторін еквівалент 31050,00 доларів США. Вказану суму останні зобов'язалися повернути [PERSON] до 14 березня 2012 року. Додатковий договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області [PERSON].. реєстр за № 215. (а.с. 7) Згідно п. 7 договору позики за прострочення виконання своїх зобов'язань відповідачі повинні сплатити на користь позивача штраф (пеню) в розмірі 1% від всієї суми за кожен день прострочення починаючи з шостого дня. тобто з 20 березня 2012 року і складає 905 200,00грн. Всього на час звернення до суду , тобто на 15.10.2013 року загальна сума боргу [PERSON] та [PERSON], з урахуванням штрафних санкцій, складає 1153200,00грн. Суму позики відповідачі повинні були сплатити позивачу не пізніше 14 березня 2012 року, але борг до теперішнього часу не сплачений З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, 07 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного ноторіального округу Харківської області. реєстр за № 2989. (а.с. 4-5) Відповідно до умов іпотечного договору [PERSON], [PERSON] передали в іпотеку належне їм нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями належить: - [PERSON] в 7/100 частинах на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 07 грудня 2011 року. посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області, [PERSON]., реєстр за № 2984, та в 1/2 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. виданим 18 листопада 2011 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, реєстр за № 2-878. - [PERSON] в 43/100 частинах на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 18 червня 2010 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, реєстр за № 3-784. (а.с. 74, 77, 79). На момент укладення договору позики та іпотечного договору [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані в [ADDRESS] Згідно п. 11 іпотечного договору у випадку несплати предмету позики відповідачі зобов'язані звільнити предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] а також виписатися (знятися з реєстрації) та виписати (зняти з реєстрації) всіх мешканців з предмета іпотеки в місячний термін. [PERSON] та [PERSON] повинні були сплатити позивачу суму позики не пізніше 14 березня 2012 року, але до теперішнього часу сума позики та штраф (пеня) не сплачені. Відповідачі не звільнили предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], не виписалися (не знялися з реєстрації). Позивачем була направлена відповідачам письмова вимога, в якій позивач просила відповідачів у строк до 15 серпня 2012 року сплатити заборгованість по договору позики (суму основного боргу з урахуванням штрафних санкцій), а в разі несплати звільнити предмет іпотеки. (а.с. 8-12) Але відповідачі не реагували ні на усні заяви, ні на письмову вимогу, тому позивач була змушена звернутися до суду з позовом. Згідно п. 4 договору позики, відповідачі [PERSON], [PERSON] погодилися та згодні з тим, що будь-яка кореспонденція має надсилатися на адресу їх реєстрації, вказану в цьому договорі листом з повідомленням. Така кореспонденція вважається отриманою в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує будинок за цією адресою: незалежно від того, чи отримали вони її особисто та незалежно від причин неотримання особисто. Достатнім доказом отримання відповідачами кореспонденції від позивача та/або від нотаріуса має сприйматися будь який поштовий документ, що підтвердить її надходження до зазначеного поштового відділення. А поштовий документ, згідно з яким відповідачі не проживають за зазначеною вище адресою або який повернувся з відміткою «За закінченням строку зберігання», має сприйматися - крім того - достатнім доказом: відмови від виконання зобов'язань за цим договором, невиконання вимоги про дострокове повернення всієї позики, виникнення у позикодавця права дострокового припинення всієї позики і права звернення на майно, заставлене відповідачами, як іпотекодавцями за іпотечним договором. Такі ж самі зобов'язання відповідачів [PERSON], [PERSON] містяться й в п. 9 договору іпотеки від 07.12.2011 року. Згідно до п. 4 договору іпотеки сторони домовилися, що вартість предметів іпотеки складає 338206,00грн. Як зазначено в п. 12 іпотечного договору від 07.12.2011 року, у випадку невиконання іпотекодавцями (відповідачами) письмової вимоги іпотекодержателя (позивача) про усунення порушення зобов'язання за цим договором або за договором позики у встановлений іпотекодержателям строк, таку вимогу іпотекодержатель може задовольнити за рахунок предмету іпотеки, що є предметом цього договору у порядку, передбаченому ст.. 37 Закону України «Про іпотеку», або іншим засобом згідно діючого законодавства України. У відповідності до розрахунку відповідача на 15 жовтня 2013 року, зазначеного позивачем в позовній заяві, заборгованість по сумі основного боргу складає 248000,00грн. Відповідно до вимог ст.. 258 ЦК України до вимог про стягнення штрафу застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік, тобто штраф може стягуватися лише за 365 днів. Штраф в розмірі 1% від всієї суми за кожен день прострочення починаючи з шостого дня, тобто з 20 березня 2012 року складає 905200,00грн. (248000,00грн х 1% х 365 днів). Тобто всього на 15 жовтня 2013 року сума боргу складає 1153200,00грн. (248000,00грн + 905200,00грн). Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до положень ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 11 Цивільного кодексу України вказує, що: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом Згідно з вимогами ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до положень ст.7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 38 постанови № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин" у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, спосіб реалізації предмета іпотеки та початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч.3 ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Як зазначено в ст.7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тому суд вважає позовні вимоги позивача про зняття з реєстрації та виселення обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Оскільки [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, то відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вона звільняється від сплати судового збору. В порядку ст.. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави суд стягує пропорційно судові витрати в сумі 3441,00грн.

Outcome: approved