Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив визнати протиправним та незаконним наказ №141-к від 26.03.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оголошення догани [PERSON] Стягнути з КП «Харківські теплові мережі» на користь [PERSON] заробітну плату за 4 дні з загальній сумі 847,67 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач працює на посаді майстра внутрішньо будинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання третього теплового району Московської філії КП «Харківські теплові мережі». 17.02.2016 року його було прийнято на посаду майстра ВБС 4-го теплового району Московської філії КП «Харківські теплові мережі». Зазначає, що свої обов'язки та вимоги керівництва виконував сумлінно та порушень трудової дисципліни не допускав, однак йому безпідставно не нараховували премію та доплати, зобов'язували виконувати роботу, не передбачену інструкціями, не виплатили заробітну плату за 4 дні. Вказав, що приблизно 27.03.2018 року йому було повідомлено про наказ №141-к від 26.03.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани [PERSON], винесеного на підставі актів та службових записок, з яким він не погодився. Зазначив, що за листком непрацездатності йому не доплачена заробітна плата. Все це призвело до погіршення його здоров'я та спричинило йому моральну шкоду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги щодо скасування наказу про оголошення догани підтримав, інші вимоги просив вирішити на розсуд суду. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі. Як встановлено судом, 17.02.2016 року позивач на підставі наказу № 68 від 15.02.2016 був прийнятий на роботу майстром дільниці № 3 теплового району № 4 Московські філії КП "Харківські теплові мережі". Згідно штатного розпису КП "Харківські теплові мережі" структурний підрозділ "дільниця № 3" теплових районів Московської філії - це підрозділ, що займається обслуговуванням внутрішньобудинкових систем житлових будинків. Робота майстра по внутрішньобудиннових системах не відноситься до роботи зі шкідливими або тяжкими умовами праці, умови праці нормальні, про що є вказівка в наказі про прийняття на роботу, з яким відповідач ознайомлений під розпис. На підставі заяви позивача наказом № 57-к від 29.09.2017 позивач був переведений майстром дільниці № 3 теплового району № 3 Московської філії, тобто майстром з обслуговування внутрішньобудинкових систем іншого теплового району Московської філії. За невиконання службових обов'язків та порушення трудової дисципліни наказом № 141-к від 26.03.2018 позивачу була оголошена догана. Підставою для оголошення догани є службова записка начальника Московської філії Луки О.В., службова записка начальника теплового району № 3 Московської філії Іщенка А.М., акти від 19.02.2018, 20.02.2018, 22.02.2018, 23.02.2018, 26.02.2018, 27.02.2018, 28.02.2018, 02.03.2018, 03.03.2018, 06.03.2018, 22.03.2018. Так, 19, 20, 21, 22, 23, 26, 27, 28 лютого 2018 року та 02, 03, 05, 06 березня 2018 року позивач був відсутній на щоденних планірках, що на початку робочого дня у 8.00 год проводить начальник теплового району № 3 Московської філії з підлеглими йому майстрами, на яких розглядаються виробничі питання щодо виконання попередніх завдань та видаються завдання на поточний день, про що складені відповідні акти. 21, 27, 28 лютого 2018 року та 02, 05 березня 2018 року позивач до закінчення робочого часу без пояснення причин уходив з роботи, а саме: 21.02.2018 року в 16.00; 27.02.2018 року в 16.30; 28.02.2018 року в 16.20; 02.03.2018 року в 16.15; 05.03.2018 року покидав приміщення ЦТП 607-1 двічі: з 11.20 до 13.00, у 16.15 переодягнувся та пішов з роботи, про що свідчать відповідні акти. 02 березня 2018 року позивач не виконав завдання начальника теплового району № З Московської філії щодо проведення передбаченого графіком технічного обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], яке було передано йому під час планірки особисто начальником теплового району по телефону, так як позивач у цей день був відсутній на планірці, про що складений відповідний акт. 05 березня 2018 року позивач не виконав завдання начальника теплового району № З Московської філії щодо проведення передбаченого графіком технічного обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], яке було передано йому по телефону особисто начальником теплового району під час планірки, так як позивач 05.03.2018 був відсутній на планірці, про що складений відповідний акт. Згідно графіків технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, у яких зазначені житлові будинки по дільниці КП "Жилкомсервіс" № 36 (житлові будинки 607 м/р), що входять у сферу обслуговування майстра [PERSON], на 02.03.2018 заплановано технічне обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], на 05.03.2018 заплановане технічне обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. 06 березня 2018 року позивач не виконав завдання начальника теплового району № З Московської філії щодо прийняття участі у здачі житлових будинків [ADDRESS] з технічного обслуговування представникам КП "Жилкомсервіс", яке було передано йому по телефону особисто начальником теплового району під час планірки, так як позивач 06.03.2018 був відсутній на планірці, про що складений відповідний акт. Крім того, позивач 06 березня 2018 року не виконав заявку мешканців квартири [ADDRESS], яка надійшла з міської диспетчерської служби "1562", щодо якості послуги з гарячого водопостачання і також була передана йому по телефону під час планірки 06.03.2018 особисто начальником теплового району № 3. На виконання заявки позивач не направив слюсаря-сантехніка та не виходив сам, про що складений відповідний акт. Відповідно до Посадової інструкції майстра по внутрішньобудинковим системам Московської філії КП "Харківські теплові мережі" майстер зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень (п.2.2); розглядати претензії та скарги споживачів з подальшим усуненням обгрунтованих зауважень споживачів до якості послуг (п. 2.4); утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів з ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг (п. 2.5); забезпечувати нормальну роботу внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання згідно з діючими правилами, нормативними актами та інструкціями (п. 2.11); терміново приймати рішення з усунення виявлених несправностей та задоволенню обгрунтованих вимог мешканців (п. 2.17). Майстрам по внутрішньобудинковим системам безпосередньо підпорядковані слюсарі-сантехніки, які згідно з Робочою інструкцією слюсаря-сантехніка по внутрішньобудинковим системам виконують їх розпорядження по обслуговуванню внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання, в тому числі при аваріях на цих системах, а при виникненні аварій та аварійних ситуацій на магістральних та квартальних трубопроводах виконують розпорядження диспетчера або майстра аварійно-диспетчерської служби (для негайного доведення команд до безпосередніх виконавцев та їх негайного виконання з метою запобігання пошкоджень обладнання житлових будинків і попередженню заподіяння величезних збитків такими аваріями). До накладення дисциплінарного стягнення у позивача були витребувані письмові пояснення, від надання яких позивач відмовився, про що складений відповідний акт від 22.03.2018. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника за порушення трудової дисципліни. За правиламист. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. За порушення трудової дисципліни, як визначено в ст. 147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Згідно рішення КТС від 26.04.2018 року - 17 квітня 2018 року позивач звернувся в комісію по трудових спорах про нібито фальсифікацію наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, яке у присутності позивача було розглянуто 26 квітня 2018 року. Заслухавши заявника, представника відділу кадрів КП "Харківські теплові мережі" комісія по трудових спорах визнала справжнім наказ № 141-к від 26.03.2018 У зв'язку з тим, що у заяві в комісію по трудових спорах позивач не оспорював підстав притягнення його до дисциплінарної відповідальності, це питання на засіданні комісії не розглядалося. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності порушень КЗпП, які могли б стати підставою для скасування наказу № 141-к від 26.03.2018 року, допущено не було. Під час розгляду справи позивач довів суду факт порушення [PERSON] своїх посадових обов'язків та надав належні докази на підтвердження підстав притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. Доводи позивача щодо неприязного та неупередженого ставлення керівництвом КП «ХТМ» до нього є лише припущеннями, у зв'язку з чим не можуть бути прийняті судом до уваги. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Також, колективним договором, що діє на КП "Харківські теплові мережі", передбачені Положення про преміювання працівників КП "Харківські теплові мережі" за основні результати виробничої діяльності (додаток № 11) та Положення про преміювання працівників підприємства з фонду генерального директора (додаток № 11.5), відповідно до яких можуть бути премійовані інженерно-технічні працівники централізованих підрозділів і філій підприємства. На підставі того, що протягом останніх років у підприємства відсутній прибуток премії за основні результати виробничої діяльності працівникам підприємства не нараховуються, що передбачено пунктом 4.15 Колективного договору на 2013 - 2014 р.р., який діяв з 21.05.2013 до 26.04.2017, та пунктом 4.14 Колективного договору на 2017 - 2018 р.р., який діє з 26.04.2017. Премії з фонду генерального директора призначені для преміювання працівників підприємства, що відзначилися (усунення аварійних ситуацій, сумлінне виконання своїх обов'язків, доручень керівництва та інше). Тобто премії з фонду генерального директора - це премії, які виплачуються окремим працівникам за окремі досягнення відповідного місяця. Встановлено, що в січні 2017 року позивачу була нарахована премія з фонду генерального директора в розмірі 100 грн. Колективним договором передбачено Положення про виплату щомісячної надбавки за безперервний стаж роботи в КП "Харківські теплові мережі" (додаток № 13 ). Згідно цього Положення надбавка за безперервний стаж роботи нараховується всім працівникам, що працюють на підприємстві понад три роки. У зв'язку з тим, що позивач працював на підприємстві менше 3 років, надбавка за безперервний стаж роботи йому не нараховувалась. Крім того, позивачу згідно статті 107 КЗпП України здійснювалась оплата за роботу у вихідні дні у подвійному розмірі, згідно Законів України "Про індексацію грошових доходів населення", "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" нараховувались суми індексації та компенсації. Так, в квітні, жовтні, листопаді, грудні 2016 року, жовтні, листопаді 2017 року, лютому 2018 року позивачу нарахована оплата за роботу у вихідні дні в подвійному розмірі та з лютого по жовтень 2016 року та з липня по жовтень 2017 року позиву відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" здійснено нарахування сум індексації, що підтверджується копіями розрахунково-платіжних відомостей. Доплати за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника позивачу не нараховувались у зв'язку з тим, що додаткові обов'язки на нього не покладалися. Також, щодо доплати "за обслуговування підвальних приміщень", яку вимагає позивач, пунктом 7.3 Положення про оплату праці операторів теплових пунктів, операторів та машиністів (кочегарів) котельних, старших операторів котельних, апаратників ХВО і лаборантів хіманалізу (додаток № 2 до Колективного договору на 2017-2018р.р.) передбачено доплату до 20% операторам теплових пунктів за обслуговування підвальних теплових пунктів і операторам та машиністам (кочегарам) котельних за обслуговування підвальних котелень, тобто працівникам, які весь час працюють у підвальних приміщеннях. Надання доплати "за обслуговування підвальних приміщень" ні майстрам, ні слюсарям-сантехнікам, які обслуговують внутрішньобудинкові системи централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, Колективним договором не передбачено. Таким чином, твердження позивача в позовній заяві про невиплату йому премій, доплат та надбавок є недоведеним. Щодо стягнення недоотриманої частини середньої заробітної плати за березень2018 року в сумі 847,67 грн. суд зазначає наступне. Позивач з 13 по 16 березня 2018 року знаходився на лікарняному. Сума страхових виплат для оплати лікарняного (сума допомоги по тимчасовій непрацездатності) за цей період, відповідно до розрахунку, склала 587,12 грн. Розрахунок суми страхових виплат виконаний відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 439), який визначає механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку сума страхових виплат застрахованій особі та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється шляхом множення суми денної виплати, розмір якої встановлюється у відсотках середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) залежно від страхового стажу, якщо його наявність передбачена законодавством, на кількість календарних днів, що підлягають оплаті. Відповідно до пункту 3 Порядку середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов'язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини). Так, згідно розрахунку наданого відповідачем та перевіреного судом, за період з березня 2017 року по лютий 2018 року позивачу нараховано 52548,52 грн. Кількість календарних днів у цьому періоді складає 358. Середньоденна заробітна плата складає 146,78 грн. (52548,52 : 358). Сума допомоги по тимчасовй непрацездатності за період з 13 по 16 березня 2018 року складає: 587,12 грн. (146,78 х 4). Зазначена сума допомоги нарахована в квітні 2018 року після затвердження акту про нещасний випадок (позивач у робочій час 06.03.2018 за межами підприємства підслизнувся, впав та отримав ушиб), включена до розрахунково-платіжної відомості за квітень 2018 та виплачена позивачу разом із заробітною платою за квітень 2018 року трьома платежами: 24, 26, 27 квітня 2018 року. Таким чином, посилання позивача про невиплату йому всієї суми за дні непрацездатності, суд вважає не доведеними та такими, що не відповідають дійсності. Враховуючи норми ст.ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як встановлено судом, своє право на відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовує незаконним зменшенням заробітної плати, несплатою її частини, безпідставні звинувачення та незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності. Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, передбачено законодавцем у ст. 23 ЦК України. Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як роз'яснено в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Але, з врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди є недоведеним та таким, що не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed