Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №MKXRRX02970211 від 27.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2588,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ЗАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків ПАТ КБ "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з ЗАТ КБ "ПриватБанк" на ПАТ КБ "ПриватБанк". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.07.2014 року має заборгованість - 14112,95 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. В свою чергу відповідачем подано до суду заперечення на позовну заяву, в якому вказує, про недобросовісність позивача та що позивач звернувся до суду, пропустивши строки позовної давності для звернення до суду за захистом цивільного права або інтересу, передбачених ст.ст.256-258 ЦК України. Просить відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з нього неустойки в розмірі 14112,95 грн. по кредитно-споживчому договору від 27.07.2008 року на суму 2588,40 грн. з кінцевим терміном повернення 27.07.2009 року, застосувавши наслідки спливу строків позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк", застосувавши наслідки спливу строків позовної давності. Представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених в запереченні на позовну заяву. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №MKXRRX02970211 від 27.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2588,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ЗАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків ПАТ КБ "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з ЗАТ КБ "ПриватБанк" на ПАТ КБ "ПриватБанк". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по даному кредитному договору в сумі 14112,95 грн. Згідно пункту 2.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) - строк, термін повернення, розмір Кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період сплати платежів визначені в Заяві позичальника, підписанням якої клієнт та банк укладають Кредитно-заставний договір. В заяві (а.с.5, зв.5) визначено, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 2588,4 грн. на строк 12 місяців, строк з 27.07.2008 року по 27.07.2009 року. Позичальник отримав кредитну картку [NUMBER] - 27.07.2008 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватиі і з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Таким чином, перебіг позовної давності почався зі спливом останнього дня місяця дії картки 27.07.2009 року і сплив до пред'явлення позову 01.08.2014 року. За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором строк позовної давності, а в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовити повністю.

Outcome: dismissed