Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

22.07.2015 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 12.06.2012 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір за № [NUMBER], згідно з яким відповідачеві надано кредит в сумі 23528,00 грн. на споживчі цілі строком на 36 місяців із сплатою 0,01% річних з умовою його щомісячного погашення згідно графіку. Відповідно до умов договору кредиту позичальник виконав свої зобовязання з надання кредиту, видав кошти в сумі 23528,00 грн. відповідачеві [PERSON], проте останній своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує. Станом на 09.07.2015 року виникла прострочена заборгованість відповідача [PERSON]І.в розмірі 19239,86 грн., з яких: 16825,32 грн. заборгованість по тілу кредиту; 0,72 грн. сума несплачених відсотків за користування кредитом; 2413,82 грн. комісія за РО. 18.12.2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу, за умовами якого ПАТ "ОТП Банк" відступило факторові ТОВ " ОТП Фарторинг Україна" право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених між ПАТ "ОТП Банк" і боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. Згідно договору факторингу та виписки із реєстру боржників, Банк передав позивачу право вимоги до [PERSON] Позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства заборгованість по договору за № [NUMBER] від 12.06.2012 року, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але до суду поступила заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника та ТОВ "ОТП Факторинг Україна". Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.47). Відповідач [PERSON] на виклик суду повторно не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 12.06.2012 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] договору про надання споживчого кредиту за № [NUMBER] (далі Договору), згідно з яким відповідачеві надано кредит на придбання товарів та послуг в сумі 23528,00 грн. строком на 36 місяців із сплатою 0,01% річних з умовою його щомісячного погашення згідно умов договору (а.с.4 - 8). Згідно з п.п.1.4.1; 1.4.2.; 1.4.11 Договору № [NUMBER] від 12.06.2012 року позичальник [PERSON] зобовязувався повністю повернути Банку суму отриманого кредиту до 12.06.2015 року, погашати щомісяця в дату платежу та в розмірах, зазначених в графіку кошти, отримані у позичальника, зі сплатою вказаних коштів на рахунок Банку та виконати всі інші зобовязання, встановлені договором. Відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе зобовязань, внаслідок чого станом на 09.07.2015 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 19239,86 грн. (а.с.22). 18.12.2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу, за умовами якого ПАТ "ОТП Банк" відступило факторові ТОВ " ОТП Факторинг Україна" право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених між ПАТ "ОТП Банк" і боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості ( а.с.17-20). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 18.12.2013 року ТОВ " ОТП Факторинг Україна" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № [NUMBER] від 12.06.2012 року (а.с.21). Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитними договорами № [NUMBER] від 12.06.2012 року слід застосувати положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст.1054 ЦК України) та права і обов'язки, що витікають з договору факторингу (глава 73 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому на підставі ст.1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) ( ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до положень статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ч.1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобовязань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обовязку перед ним. ( ч.ч. 1,2 ст. 1082 ЦК України). Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем [PERSON] не доведено, то право ТОВ "ОТП Факторинг Україна" невиконанням зобовязання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.

Outcome: approved