Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в якому зазначає, що 11.09.2015 року близько 13 год.45 хв. вона йшла тротуаром по вул. Грушевського в м. Здолбунів та в дитячому візку везла свого однорічного сина. Несподівано її шию щось обкрутило і почало душити від чого вона впала на землю, її протягло по землі декілька метрів, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження, як на шиї від дроту так і і на інших частинах тіла від волочіння її по землі. У подальшому із залученням працівників поліції, які отримали повідомлення від служби швидкої допомоги про отримання тілесних ушкоджень позивачкою з»ясувалося , що її зачепив, обвив її шию обірваний електротелефонний кабель, який був обірваний і звисав з електроопори на проїздну частину дороги, який в свою чергу зачепив проїжджаючий повз трактор, що належить КП» Здолбунівкомуненергія». Кабель на щастя відірвався від трактора, водій трактора, нічого не зауваживши, поїхав далі, вона ж отримавши травми залишалася на землі до надання їй первинної медичної допомоги. Внаслідок цієї події та відповідно до висновку судово - медичного експерта №178 від 15.09.2015 року у неї були виявленні тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій боковій поверхні шиї з переходом на задню поверхню шиї ( яке нагадує сингулярну борозну) могло виникнути внаслідок обхвату шиї тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути телефонний кабель, з послідуючим волочінням та забоем ділянки лівого ліктьового суглобу та правого плеча об тупі предмети , якими могли бути асфальтне покриття дороги та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як кожне окремо так і в сукупності. Після даного випадку позивачка звернулася з заявою у правоохоронні органи. За результатами розслідування було винесено постанову про закриття кримінального провадження від 02.12.2015 року у зв"язку із відсутністю кримінального правопорушення прередбаченого ч.1ст. 125 КК України. Дана постанова слідчого нею не оскаржувалася, вважає її неправильною та незаконною. Внаслідок такої події їй завдано матеріальну шкоду пов"язану із пошкодженням та відновленням здоров"я, яка становить витрати на лікування, посилене харчування, яку вона в свою чергу оцінює в сумі 1000 грн. Нею були витраченні кошти на придбання ліків, тощо. А також вважає, що їй завдано моральну шкоду , яка полягала у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я та таким безвідповідальним відношенням до свого майна в даному випадку телефонноелектричної мережі міста, яке на її думку могло б призвести до летального випадку. Позивач в судовому засіданні та його представник підтримали вимоги позову і просили задовольнити позов в повному обсязі. Однак позивач після дослідження доказів у справі звернувся до суду з клопотанням про зміну позовних вимог та остаточно просить стягнути матеріальну та моральну шкоду лише з ПАТ "Укртелеком", так як з огляду досліджених у суді доказів вини інших відповідачів у справі не встановлено, тому вимоги щодо інших відповідачів на їх думку є недоведеними. Представник відповідача ПАТ "Укртелеком", заперечив проти позову в цілому та пояснив, що позов є безпідставним та необґрунтованим, а відмова в частині позову нормами матеріального права не передбачена. Зокрема пояснив суду, що в даному випадку ПАТ "Укртелеком" діяв в межах своїх повноважень згідно діючих інструкцій та постанов. Вислухавши пояснення сторін та їх представників дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.09.2015 року близько 13 год.45 хв. гр. [PERSON] йшла пішоходним тротуаром по вул. Грушевського в м. Здолбунів та в дитячому візку везла свого однорічного сина не передбачаючи жодних переешкод для свого руху.. Несподівано її шию щось обкрутило і почало душити , а потім потягло , внаслідок чого вона впала на землю і її проволокло по землі декілька метрів. У подальшому з»ясувалося , що її зачепив та обвив її шию обірваний електротелефонний кабель, який звисав з електроопори на проздну частину дороги, який в свою чергу зачепив проїжджаючий повз трактор. Кабель відірвався від трактора, водій трактора, нічого не зауваживши, поїхав далі, вона ж отримавши травми залишалася на землі до надання їй первинної медичної допомоги. Коляска з немовлям некерованою зупинилася неподалік, а дитина почала кричати. Встановити водія та /або/ власника трактора , як джерела підвищеної небезпеки за представлених та досліджених у судовому засіданні доказів встановити неможливо. За вищезазначених обставин позивачці завдана, як матеріальна так і моральна шкода пов"язана на думку суду із пошкоджененям її здоров"я, які були небезпечними для її життя в момент їх заподіяння. Суд неможе погодитися із позицією відповідача у справі ПАТ "Укртелеком", про відсутність підстав для зхадоволення позову, як такою що є безвідповідальною та такою, що протирічить загальнообов"язковим нормам і правилам в частині забезпечення безпеки громадян у використанні мереж, які перебувають у їх власності та за безпеку яких вони несуть повну відповідальність. Судом достовірно встановлено , що мережа зв"язку належить ПАТ "Укртелеком", перебуває на їхньому балансі та під їх охороною та наглядом. Відповідно до вимог ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Виходячи з положень ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності , інше речове право , договір підряду, оренди тощо.) володіє транспортним засобом , механізмом , іншим об»єктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року з дальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що відповідальність за шкоду, заподіяну особі і майну, покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). У зв»язку з тим, що в ході судового розгляду позивачами недоведена вина інших відповідачів, а саме відповідача КП»Здолбунівське» , Здолбунівської міської ради, судом встановлено , що володільцем джерела підвищеної небезпеки в даному випадку є ПАТ»Укртелеком» , тому позов підлягає до часткового задоволення, а стягненя матеріальної та моральної шкоди слід провести саме із ПАТ»Укртелеком» , як власника джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 40 000 гривень , виходячи з того , що після того як сталася вищевказана подія в неї виникла необхідність у тому, щоб нормалізувати свій психологічний стан та стан у її родині. В неї були сильні переживання та психологічні страждання пов"язані випадком, який міг позбавити її життя, що потребує тривалої реабілітації. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача, що в даному випадку на думку суду є виправданим однак із певним коригуванням суми в сторону зменшення. Судова практика при цьому виходить із положення, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, що в даному випадку є безсумнівним, а саме наявність вини, як власника джерела підвищеної небезпеки /в даному випадку лінії електротелефонної мережі/, причинного зв"язку із встановленою судом наявністю недотримання безпеки громадян при користуванні власними мережами та шкідоивими наслідками, які наступили внаслідок порушення таких норм і правил, які огтримала позивачка у справі. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов'язку відшкодувати моральну шкоду. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чом у полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено в даному випадку позивачкою не надано достатньо доказів щодо обгрунтування стягнення моральної шкоди саме в розмірі 40 000 гривень , тому в цій частині позовних вимог , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У зв»язку з тим, що в ході судового розгляду позивачкою було заявлено клопотання відмову позовних вимог до відповідачів КП»Здолбунівське» , Здолбунівська міська рада суд вважає, що позов [PERSON] до ПАТ» Укртелеком» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial