Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

14.12.2020 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Красностав Славутського району Хмельницької області. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що [PERSON] була для [PERSON] сторонньою особою, тому про існування заповіту вона не знала. Заповідач, нотаріус чи орган місцевого самоврядування не повідомляли [PERSON] про існування заповіту в її користь та про відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в с. Яблунівка Славутського району Хмельницької області, померла в с. Красностав Славутського району Хмельницької області. Позивачка проживає в м. Києві і дізналась про існування заповіту в її користь та спадкового майна у 2020 р. Проте, нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини. Тому просить позов задовольнити та визначити додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У письмовій заяві до суду позивачка просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності, відзив на позов не подав. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що на день смерті [PERSON] постійно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом з нею за даною адресою були зареєстрвоані: син - [PERSON] , 1970 р.н., невістка - [PERSON] , 1976 р.н., онук - [PERSON] , 1992 р.н., співмешканка онука - [PERSON] , 1994 р.н., дочка співмешканки - [PERSON] , 2012 р.н. (а.с.7). [PERSON] на час смерті була власником земельної ділянки площею 5,21 га, розташованої на території Манятинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробнитцва, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 750424 від 1 жовтня 2002 року (а.с.8). 18 серпня 2019 на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт на земельну ділянку площею 5,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Манятинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 № 750424, в користь [PERSON] (а.с.6). [PERSON] померла [INFO] в селі Красностав Славутського району Хмельницької області, що підтверджується виданим свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 16 грудня 2019 року (а.с.5). На час смерті [PERSON] заповіт не був змінений чи скасований. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] на земельну ділянку площею 5,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробнитцва, розташовану на території Манятинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, за заповітом. [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.12). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що стверджується листом нотаріуса (а.с.12). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно із довідками видань ПП "Трудівник Полісся" СЬОГОДНІ" та ТзОВ "Дочірнє підприємство "Контакт-Славута" (телерадіокомпанія) у місцевих засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини не розміщувалось (а.с.9-10). Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] поважними, зважаючи на те, що вона була сторонньою особою для спадкодавця, не перебувала в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживала, не знала про існування заповіту в її користь; спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та проживала в с. Яблунівка Славутського району Хмельницької області, померла в с. Красностав Славутського району Хмельницької області, а позивачка [PERSON] проживає в м. Києві, в родинних відносинах із спадкодавцем не перебувала; у пресі оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини після смерті [PERSON] не розміщувалось. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved