Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 17.03.2016р., транспортний засіб марки NISSAN, модель Navara 2.5 ТD, 2007 року випуску, кузов №VSKCVND40U0194309, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ВКВ, №024080, видане 1-им МРВ ДАІ м. Рівне 30.05.2007 р., що належить на праві власності [PERSON]. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] ДВС Рівненського МУЮ позовні вимоги не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи ПАТ "Укрсоцбанк" в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог позивача. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала подані до суду заперечення, в яких вказала, що 23 листопада 2015 року Рівненським міським судом було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, яким позов було задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 28000 Євро, що станом на 23 листопада 2015 року еквівалентно 717640 грн., а також 3775,80 грн. судових витрат. 17 березня 2016 року державним виконавцем Полюховичем Р.М. винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно [PERSON], серед якого й автомобіль NISSAN Navara, державний номерний знак [NUMBER]. Оскільки борг [PERSON] перед [PERSON] не погашено, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30 травня 2007 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та позивачем було укладено договір кредиту №738/САФ03.16-2, на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до якого, Банк в порядку та на умовах, визначених Договором кредиту, надав на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 41700,00 доларів СІПА 00 центів, зі сплатою 12,75 % річних, з порядком погашення суми основної заборгованості за Кредитом відповідно до графіку, та кінцевим терміном погашення заборгованості до 29.05.2014 року. В якості забезпечення виконання зобов"язань за Договором кредиту між [PERSON] та ПАТ "Укрсоцбанк" укладено договір застави №738/20-ЗАФ03.16-2 від 30.05.2007 р., Предметом застави за вказаним договором є - транспортний засіб марки NISSAN, модель Navara 2.5 ТD, 2007 року випуску, кузов №VSKCVND40U0194309, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ВКВ, №024080, видане 1-им МРВ ДАІ м. Рівне 30.05.2007 р.. Обтяження вказаного рухомого майна зареєстроване у Державному реєстрі в порядку, встановленому Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". У звязку з невиконанням ним зобов"язань за договором кредиту, ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який був задоволений. Виконавчий документ про стягнення заборгованості на користь ПАТ "Укрсоцбанк" було направлено до відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції. З метою добровільного врегулювання питання щодо погашення заборгованості перед ПАТ "Укрсоцбанк", позивач вирішив здійснити за згодою ПАТ "Укрсоцбанк" продаж автомобіль марки NISSAN, кошти від реалізації якого направити на погашення заборгованості. Для цього, [PERSON] замовлено проведення звіту про оцінку автотранспорного засобу, ринкова вартість якого відповідно до звіту про визначення ринкової вартості майна, проведеного ПП "Олімп-Консалтінг" від 31.05.2016 року, складає 329 900 грн.. 30 травня 2016 року позивачу стало відомо, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції 17 березня 2016 року накладено арешт на належний йому автомобіль марки NISSAN, модель Navara 2.5 ТD, 2007 року випуску, кузов №VSKCVND40U0194309, державний номерний знак [NUMBER], що перешкоджає реалізації заставного майна як способу врегулювання спору за договором кредиту №738/САФ03.16-2 від 30 травня 2007 року. Крім того, судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження № 50523084 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду від 12 січня 2016 року по справі 569/3082/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 28000 євро, що станом на 23.11.2015 року еквівалентно 717640 грн. та судового збору у розмірі 3775,80 грн. По цьому виконавчому провадженню постановою державного виконавця Полюховичем Р.М.. від 17 березня 2016 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON]. За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження"). Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до частини першої якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов"язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Статтею 16 Закону України "Про заставу" встановлено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов"язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави. Згідно частини першої статті 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що застава як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов"язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. При цьому, заставодержатель має право задовольнити забезпечені заставою вимоги за рахунок предмета застави переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в заставу рухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації застави. Згідно даних державних реєстрів іпотек та обтяжень, обтяження обумовлене укладенням іпотечного договору між позивачем та ПАТ "Укрсоцбанк" виникло раніше, тобто 30 травня 2007 року, а постанова про накладення арешту, винесена державним виконавцем відділу ДВС Рівненського МУЮ 17 березня 2016 року. Посилання представника третьої особи на те, що у позивача є боргові зобов"язання перед [PERSON] суд приймає до уваги, проте це не дає підстави для відмови у задоволенні позову. Таким чином, накладений постановою державного виконавця від 17 березня 2016 року арешт на належне позивачу на праві власності нерухоме майно, а саме на належний йому автомобіль марки NISSAN, модель Navara 2.5 ТD, 2007 року випуску, кузов №VSKCVND40U0194309, державний номерний знак [NUMBER], і перебуває в іпотеці банку, порушує права та інтереси позивача та унеможливлює вирішення питання з банком шляхом позасудового врегулювання. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, доведеним та підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved