Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

У грудні 2017 року позивач приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс" (далі - ПрАТ "Європейський страховий альянс") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 липня 2015 року між ПрАТ "Європейський страховий альянс" та товариством з обмеженою відповідальністю "Санофі-Авентіс Україна" (далі - ТОВ "Санофі-Авентіс Україна") було укладено договір №1045306 добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією автомобіля Peugeot, д.р.н. [NUMBER]. 30 січня 2016 року на круговому русі пр-ту Героїв Сталінграду та вулиці Мате Залки в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Peugeot, д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля KIA, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року [PERSON] була визнана винною у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 січня 2016 року, автомобіль Peugeot, д.р.н. [NUMBER], власником якого є ТОВ "Санофі-Авентіс Україна", отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 19570,32 грн. Позивач зазначив, що вказана подія за участю застрахованого автомобіля визнана ПрАТ "Європейський страховий альянс" страховою, про що був складений страховий акт від 31 травня 2016 року №179\\16\\50\\ТР25\\00\\2, та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. 01 червня 2016 року сума страхового відшкодування у розмірі 18060,32 грн була сплачена ПрАТ "Європейський страховий альянс" ТОВ "Санофі-Авентіс Україна". На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України позивач стверджував, що оскільки він виплатив страхувальнику за договором №1045306 добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів від 02 липня 2015 року страхове відшкодування, до нього у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, котрою є [PERSON] З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов'язані зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 18060,32 грн та судовий збір у сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 02 липня 2015 року між ПрАТ "Європейський страховий альянс" (страховик) та ТОВ "Санофі-Авентіс Україна" (страхувальник) було укладено договір №1045306 добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією автомобіля Peugeot, д.р.н. [NUMBER] (а. с. 4-9). 30 січня 2016 року на круговому русі пр-ту Героїв Сталінграду та вулиці Мате Залки в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Peugeot, д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля KIA, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року [PERSON] була визнана винною у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП (а. с. 17). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 січня 2016 року за участю автомобіля Peugeot, д.р.н. [NUMBER], та автомобіля KIA, д.р.н. [NUMBER], є [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 січня 2016 року, автомобіль, власником якого є ТОВ "Санофі-Авентіс Україна", отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля Peugeot, д.р.н. [NUMBER], складає 19349,04 грн, що підтверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку від 15 лютого 2016 року №18/16, складеним оцінювачем [PERSON] (а. с. 19-26). Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 19570,32 грн. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Враховуючи те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Peugeot, д.р.н. [NUMBER], спричинено механічних пошкоджень, страховиком за договором №1045306 добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів від 02 липня 2015 року складено страховий акт від 31 травня 2016 року №179\\16\\50\\ТР25\\00\\2, яким даний випадок визнаний страховим, та прийнято рішення про виплату страхувальнику ТОВ "Санофі-Авентіс Україна" страхового відшкодування у сумі 18060,32 грн (а. с. 37). П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. 01 червня 2016 року позивачем сплачено ТОВ "Санофі-Авентіс Україна" страхове відшкодування у сумі 18060,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 01 червня 2016 року №03882 (а. с. 38). За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З витягу з централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, вбачається, що на момент, коли трапилась дорожньо-транспортна пригода, цивільна відповідальність власника автомобіля KIA, д.р.н. [NUMBER], застрахована не була (а. с. 40). Потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 січня 2016 року, є ТОВ "Санофі-Авентіс Україна", а оскільки ПрАТ "Європейський страховий альянс" сплатило йому страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON], у сумі 18060,32 грн перейшло до зазначеного страховика. ПрАТ "Європейський страховий альянс" звернулося до [PERSON] з вимогою сплатити страхове відшкодування у сумі 18060,32 грн протягом семи днів з моменту її отримання (а. с. 39). Однак, як встановлено судом, відповідач проігнорував вимогу позивача про необхідність сплатити страхове відшкодування у сумі 18060,32 грн. Ст. 610 ЦК України визначено що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 18060,32 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1600,00 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 16, 979-985, 988-993, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 16, 27 Закону України "Про страхування",

Outcome: approved