Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, в якій просить витлумачити зміст заповіту, складеного 08 листопада 2010 року [PERSON], посвідчений секретарем виконавчого комітету Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №132, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] саме належну їй земельну ділянку площею 2,14 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123955400:01:001:0282, що розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №897137 виданого 10.03.2006 року Роздільнянською РДА, та прості іменні акції ВАТ "Шлях Ілліча", у кількості 13990 шт загальною номінальною вартістю 3497,50 грн., що належали [PERSON] на підставі Сертифікату серії А№268 (бланк серії АВС №290268)., а не самі документи на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача - Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про визнання позову у повному обсязі та з проханням справу розглянути у відсутність їх представника. Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області 31.07.2012р., актовий запис №268 (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,14 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123955400:01:001:0282, що розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області та простих іменних акції ВАТ "Шлях Ілліча" у кількості 13990 шт загальною номінальною вартістю 3497,50 грн. Земельна ділянка [PERSON] належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №897137 виданого 10.03.2006 року Роздільнянською РДА Одеської області (а.с.8). Прості іменні акції ВАТ "Шлях Ілліча" у кількості 13990 шт загальною номінальною вартістю 3497,50 грн. належали [PERSON] на підставі Сертифікату серії А№268 (бланк серії АВС №290268) (а.с.11). За життя [PERSON] склала заповіт від 08.11.2010 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №132, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №897137 виданого 10.03.2006 року Роздільнянською РДА Одеської області та Сертифікат іменних акцій серії А№268 ВАТ "Шлях Ілліча" (а.с.7). Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Відповідно до абз.1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами справ про спадкування", часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач прийняв спадщину шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу [PERSON], яка завела спадкову справу №27/2012. Нотаріусом відповідно до листа №153/02-14 позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з посиланням на те, що із наданого заповіту, посвідченого 08.11.2010 року виконавчим комітетом Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області за реєстровим номером №132, вбачається, що спадкодавець [PERSON] заповіла [PERSON] Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №897137 виданого 10.03.2006 року Роздільнянською РДА Одеської області та Сертифікат іменних акцій серії А№268 ВАТ "Шлях Ілліча", які відповідно до чинного законодавства є лише документами, які посвідчують право на вказане вище майно і не є тотожним таким поняттям як земельна ділянка та прості іменні акції (а.с.15). У статті 67 Закону України „Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 1256 Цивільного кодексу України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 ст. 213 Цивільного кодексу України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Тлумачення заповіту являє собою інтелектуально-розумовий процес, спрямований на з'ясування змісту заповіту як одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Тлумачення полягає в усуненні нечітких, подвійних формулювань у заповіті і подоланні таким чином прогалин у реалізації волі заповідача. Таким чином, суд вважає, що при складанні заповіту [PERSON] від 08.11.2010 року було допущено помилку та вважає за необхідне витлумачити зміст заповіту, складеного 08 листопада 2010 року [PERSON], посвідчений секретарем виконавчого комітету Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №132, згідно якого [PERSON], заповідаючи спадкоємцю Державний акт про право приватної власності на землю та сертифкі на прості іменні акці на випадок своєї смерті , фактично заповіла [PERSON] саме земельну ділянку площею 2,14 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123955400:01:001:0282, що розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №897137 виданого 10.03.2006 року Роздільнянською РДА, та прості іменні акції ВАТ "Шлях Ілліча" , у кількості 13990 шт загальною номінальною вартістю 3497,50 грн., що належали [PERSON] на підставі Сертифікату серії А№268 (бланк серії АВС №290268). Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.ст.213, 1256 ЦК України,

Outcome: approved