Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений 19 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2611, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 20 серпня 2010року та договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03.11.2011 року укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений Державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори за реєстровим №3-3812, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.11.2011 року В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 серпня 2010 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова заяву позивача [PERSON] було задоволено частково та вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS]. Копію ухвали суду було направлено для примусового виконання у Франківський відділ ДВС Львівського міського управління юстиції. 16 серпня 2010 року державним виконавцем Франківського відділу ДВС Львівського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на квартиру [ADDRESS]. 29 жовтня 2010 року державним виконавцем Франківського відділу ДВС Львівського МУЮ винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з виконанням ухвали суду від 05.08.2010 року про накладення арешту на квартиру. 20 грудня 2010 року Залізничним районним судом м.Львова винесено рішення, яким позов задововлено частково, стягнуто з відповідача [PERSON] в його користь боргу в сумі 474642 грн. та 3% річних в сумі 61020,82 грн. 27.10.2011 року апеляційним судом Львівської області винесено ухвалу, якою рішення Залізничного районного суду м.Львова залишено без змін. Після вступу вказаного рішення в законну силу, ним 09.12.2011 року було пред'явлено до Залізничного відділу ДВС Львівського МУЮ, а згодом і до Франківського відділу ДВС Львівського МУЮ. Однак при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо, що порушено його права та інтереси, оскільки його позбавлено можливості у виконанні рішення суду. Вважає, що продаж квартири [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.08.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2611, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Б"юро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 20 серпня 2010 року вчинений обманним шляхом. Договір купівлі-продажу квартири від 03.11.2011 року посвідчений державним нотаріусом п'ятої Львівської державної нотаріальної контори зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.11.2011 року також вважає вчиненим шляхом обману, оскільки [PERSON] на момент його укладення не будучи власником квартири, не мала права відчужувати її. А тому звернувся в суд за захистом свого права та інтересу. Просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково при з'ясуванні обставин справи наголосив, що підставою заявленого позову є лише вчинення правочину під впливом обману. Просив позов задвоовлити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає такими, що не підлягають задоволенню та пояснила, що 01 лютого 2010 року довірителька звернулась в агенцію нерухомості "Тіки так" з проханням зайнятись питанням продажу її квартири за адресою: [ADDRESS]. В цей же день було укладено Угоду між нею і агентством "Тіки гак" про надання послуг з відчуження нерухомого майна. Через два місяці представник агенції нерухомості знайшла клієнта на квартиру - а саме [PERSON] і 06.04.2010 року вони уклали з нею попередній договір, відповідно до умов якого підтвердили свій намір укласти договір купівлі-продажу квартири до 01 вересня 2010 року. За цей час їй потрібно було зібрати всі документи, необхідні для укладення договору. Відповідно до умов п. 2.1 попереднього договору 19 серпня 2010 року вона з [PERSON] уклали Договір купівлі-продажу продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] за реєстровим № 2611. Відповідно до п.8 зазначеного договору, будь-яких арештів чи заборон відчуження на її квартиру не існувало. Відсутність таких заборон продажу нерухомого майна чи арештів щодо квартири підтверджено витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єкгів нерухомого майна та витягом з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна про податкові застави, виданих приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] Про існування арешту на квартиру вона дізналась з позову [PERSON] до себе та до Франківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про виключення майна з опису й арешту у вересні 2010 року. 29.10.2010 року Франківським районним судом м.Львова ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] та саме виключено з опису та звільнено з під-арешту квартиру [ADDRESS]. Рішення суду набрало законної сили та не оскаржувалось. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. У письмових заперечення представник [PERSON] позовні вимоги заперечив, вважає безпідставними, необґрунтованими та такими що не ґрунтуються на нормах матеріального права. Вважає, що на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним сторона повинна довести, що обман насправді мав місце, тобто надати докази, які б свідчили про обман щодо істотних обставин правочину, оскільки в п. 20 Постанові №9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними вказано, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в обману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Матеріали справи не містять доказів про обізнаність продавця про наявність перешкод для укладення договору купівлі продажу. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідачка [PERSON], третьа особа державний нотаріус П'ятої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], та представник третьої особи ПАТ "ВТБ Банк" у судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, проти чого і не заперечили інші учасники судового процесу. Представник третьої особи Франківського відділу ДВС Львівського МУЮ у минулих судових засіданнях позов підтримав, просив позов задоволити з підстав викладених у позові. Вважає, що вони виконали всі дії щодо виконання ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 05.08.2010 року, та вчасно наклали арешт на квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS]. 14.05.14р в судове засідання представник третьої особи Франківського відділу ДВС Львівського МУЮ не з'явився, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, проти чого і не заперечили інші учасники судового процесу. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи. В інформаційному листі від 02.07.2012 ороку(а.с.39) повідомила, що на момент укладення договору 19 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], нею було перевірено відсутність заборони відчуження або арешту вищевказаної квартири за даними Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, в якому були відсутні відомості щодо заборони та арештів, накладених на майно [PERSON](ідентифікаційний номер [NUMBER]). При посвідченні вказаного договору купівлі-продажу нею дотримано усі принципи нотаріального процесу, що передбачені законодавством України. А тому суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів, проти чого і не заперечили інші учасники судового процесу. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Згідно статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (стаття 216 ЦК України). Відповідно до 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в обману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 2010 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с.7). 16.08.2010 року державним виконавцем Франківського ДВС ЛМУЮ Ружицькою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2010 року про накладення арешту на квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS], яка належала [PERSON] і негайно постанову направила до виконання в ОКП ЛОР «БТІ таЕО». 29.10.2010 року державним виконавцем Франківського ДВС ЛМУЮ Ружицькою О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку із виконанням ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2010 року про накладення арешту на майно. 14.10.2010 року представник [PERSON] - [PERSON] ознайомилась в Залізничному районному суді м. Львова з матеріалами справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості( справа №2-3172/10) і отримала копію ухвали про забезпечення позову. Також представник [PERSON] була присутня в судовому засіданні 14.10.2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] стверджує в судовому засіданні, що про скасування арешту на квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS], дізналась із позову [PERSON] до [PERSON] про виключення майна з опису й арешту у вересні 2010 року(справа№2-5007/10) Як відомо із рішення Франківського районного суду м.Львова від 29.10.2010 року представник [PERSON] - [PERSON] знала про існування спору між [PERSON] та [PERSON] і не повідомила суд, що є не вирішений спір між [PERSON] і [PERSON], а в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала та пояснила, що її [PERSON] продала спірну квартиру 19.08.2010 року покупцю [PERSON], а накладення арешту Залізничним районним судом м.Львова позбавляє позивача [PERSON] як повноправного власника права володіти, користуватись та розпоряджатись належним її майном. В справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості(справа №2-3172/10), представник [PERSON] була присутня в судових засідання, а саме: 14.10.2010 року; 11.11.2010 року; 13.12.2010 року та 20.12.2010 року. В її присутності 20.12.2010 року постановлено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково(справа №2-3172/10). 28.12.2010 року представник [PERSON] подає апеляційну скаргу на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 20.12.2010 року(справа №2-3172/10). 27.10.2011 року ухвалою апеляційного суду Львівської області відхилено апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON]. Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 20 грудня 2010 року залишено без змін(а.с.13-14). В період слухання Залізничним районним судом м.Львова справи №2-3172/10, представнику [PERSON], в тому чилі і [PERSON] було відомо про винеснння ухвали Залізничним районним судом м. Львова від 05 серпня 2010 року про накладенян арешту на спірну квартиру, з приводу чого представник відповідачаяк, яка діяла в інтересах [PERSON] подавала апедяційну скаргу на вказану ухвалу. При цьому і було їм відомо про постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.10.2010 року. 25.11.2010 року ухвалою апеляційного суду Львівської області апеляційну скаргу представника [PERSON], які діє в інтересах [PERSON] на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2010 року залишено без руху та надано строк для сплати мита в сумі 120 гривень. 16.12.2010 року апеляційну скаргу [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2010 року ухвалою судді апеляційного суду Львівської області вважати неподаною в зв'язку із невиконанням ухвали від 25.11.2010 року про сплату мита в сумі 120 гривень та повернуто апелянтові. Згідно ст.61 ч.3 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений 19 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2611, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 20 серпня 2010 року (а.с.43). Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03.11.2011 року укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений Державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №3-3812, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.11.2011 року (а.с.16). Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Оцінюючи письмові докази та беручи до уваги межі заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що спірні договори були укладені під впливом обману, оскільки відповідачка [PERSON] на момент відчуження квартири не повідомила шляхом замовчування покупця та приватного нотаріуса про накладений ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.08.2010 року арешту, при цьому апеляційну скаргу [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 05 серпня 2010 року вважається неподаною та повернута апелянту, що підтверджує її обізнаність про такий арешт на спірну квартиру. Виходячи з цього суд не бере до уваги той факт, що перед наступним відчуженням квартири рішенням Франківського районного суду м.Львова від 29.10.2010 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] та виключено з опису і звільнено з під-арешту квартиру [ADDRESS] враховуючи укладення попереднього договору купівлі-продажу від 19 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] під впливом обману. Про обман відповідачки [PERSON] при укладенні договору 19.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON], наступного договору між [PERSON] і [PERSON] свідчить те, що у [PERSON] з власності квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] не вибувала так як всі договори вчиненні між нею і членами її родини, про що засвідчили в судовому засіданні сторони і не спростувала представника [PERSON] - [PERSON]. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача у рівних розмірах слід стягнути понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 107,30 грн., а саме по 35,76 грн..

Outcome: approved