Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Прад Авто Трейд", в якому просить визнати недійсним договір ревардингу №303135 укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прад Авто Трейд" 25 серпня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 серпня 2016 року між ним та відповідачем ТОВ "Прад Авто Трейд" укладено договір ревардингу №303135, згідно якого постачальник зобов'язується передати у користування отримувача майно, а отримувач - сплачувати ревардингові платежі. На виконання умов договору, 25 серпня 2016 року ним ([PERSON].) сплачено відповідачу 76660 гривень. Спірний договір ревардингу укладався ним з метою набуття права власності на автомобіль для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю, тому на правовідносини між сторонами поширюються вимоги Закону України "Про захист прав споживачів". Однак, укладений договір не відповідає вимогам діючого законодавства, порушує його права як споживача, містить несправедливі умови договору, а саме: періодичний платіж визначається із урахуванням Коефіцієнта, до формули якого входить сума комісії та відсоткової ставки; ревардинговий платіж може індексуватися в залежності від зміни законодавства, збільшення податків, переоцінки викупної вартості, збільшення митних зборів; дострокове погашення може відбуватись не раніше ніж через 12 місяців після підписання акту, за дострокове погашення сплачується штраф в розмірі 10% від суми дострокового погашення; у випадку розірвання договору через відмову від підписання акту коригування вартості ревардингові платежі поверненню не підлягають; отримувач має право самостійно обрати ТЗ та продавця ТЗ, водночас продавцем є особа, яка зазначена у специфікації; у разі зміни вартості товару отримувач повинен сплатити різницю такої вартості до моменту купівлі товару; у разі зменшення вартості товару різниця поверненню не підлягає; постачальник не відповідає за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності Товару; товар може бути замінено на інший, а у випадку відмови, згідно п.8.15 повернення платежів не відбувається; постачальник має право залишати товар на складі у випадку прострочення; постачальник має право розірвати Договір в односторонньому порядку; ревардинговий платіж включає сплату відсоткової ставки, комісії за супроводження договору; отримувач має право набути товар у власність виключно після виконання усіх умов договору; за несвоєчасне внесення платежів отримувач сплачує пеню та проценти в розмірі 3% щодня; у випадку розірвання договору отримувачем, останній сплачує штраф в розмірі 20% від вартості товару, а також йому не повертається вартість фінансування. З цих підстав, просить позов задовольнити та визнати договір ревардингу №303135 від 25 серпня 2016 року недійсним. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ "Прад Авто Трейд" у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: Судом установлено, що 25 серпня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Прад Авто Трейд" (далі - ТОВ "Прад Авто Трейд") укладено договір ревардингу №303135 з додатками, за умовами якого ТОВ постачальник - "Прад Авто Трейд" зобов'язалося придбати та передати на умовах ревардингу у користування майно (визначене у п. 3.1. цього договору), а отримувач - [PERSON] зобов'язався прийняти товар та сплачувати ревардингові та інші платежі згідно з умовами даного договору. Згідно п 3.1 вказаного договору товаром по даному договору є Honda CR-V 2/4/ AT Elegance (Білий). При цьому, згідно п. 3.3 товар є власністю постачальника (ТОВ "Прад Авто Трейд") до моменту переоформлення права власності на тримувача ([PERSON].) згідно даного договору. Всі ризики по товару переходять від постачальника до отримувача в момент передачі товару по акту приймання-передачі. Відповідно до п. 2.2. договору строк користування отримувачем товаром складається з періодів (місяців) згідно з графіком сплати ревардингових платежів (додаток №3 до Договору) та починається з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі товару, за формою, встановленою постачальником. 25 серпня 2016 року на виконання умов договору ревардингу позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 76160 гривень, що стверджується квитанцією №34 від 25 серпня 2016 року, де в графі "призначення платежу" зазначено "оплата вартості фінансування згідно договору №303135". Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому вказаним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1,2 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України " Про захист прав споживачів" продавець ( виконавець , виробник ) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. У розділі І договору ревардингу зазначені визначення, згідно яких ревардинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору ревардингу. Аналізуючи зміст договору ревардингу суд приходить до переконання, що відносини, які виникають між сторонами за договором ревардингу регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Закон України "Про фінансовий лізинг", оскільки містять елементи вказаних договорів, а також імперативні норми Закону України "Про захист прав споживачів" оскільки договір укладено з метою набуття права власності на автомобіль для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю. За змістом статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Зокрема, умовами спірного договору, які включають елементи лізингу є: -п.8.13. Ревардинговий платіж може індексуватися в залежності від зміни законодавства, збільшення податків, переоцінки викупної вартості, збільшення митних зборів; п.8.1.2. Ревардинговий платіж включає сплату відсоткової ставки, комісії за супроводження договору. Згідно ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Зокрема, умовами спірного договору, які включають елементи найму є: -п.8.1.3. Періодичний платіж визначається із урахуванням Коефіцієнта, до формули якого входить сума комісії та відсоткової ставки та сплачується щомісячно за користування; п.2.3. Отримувач в період до повної оплати вартості автомобіля залишається користувачем, а не власником автомобіля. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Зокрема, умовами спірного договору, які включають елементи купівлі-продажу є:п. 2.3. Отримувач має право самостійно обрати ТЗ та продавця ТЗ, водночас продавцем є особа, яка зазначена у специфікації;п. 3.4. У разі зміни вартості товару отримувач повинен сплатити різницю такої вартості до моменту купівлі товару;п. 3.6. Постачальник не відповідає за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності Товару;п. 8.14. Дострокове погашення може відбуватись не раніше ніж через 12 місяців після підписання акту, за дострокове погашення сплачується штраф в розмірі 10% від суми дострокового погашення. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства спірний договір за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Віднесення вказаної категорії договорів до змішаних підтверджено Правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-2766цс15. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншими актами цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. У разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому. Несправедливими згідно із частиною третьою статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. З встановлених по справі обставин вбачається, що умови укладеного між сторонами договору ревардингу є несправедливими, а саме: п. 8.1.3.Періодичний платіж визначається із урахуванням Коефіцієнта, до формули якого входить сума комісії та відсоткової ставки;п. 8.13. Ревардинговий платіж може індексуватися в залежності від зміни законодавства, збільшення податків, переоцінки викупної вартості, збільшення митних зборів;п. 8.14. Дострокове погашення може відбуватись не раніше ніж через 12 місяців після підписання акту, за дострокове погашення сплачується штраф в розмірі 10% від суми дострокового погашення;п. 8.15 У випадку розірвання договору через відмову від підписання акту коригування вартості ревардингові платежі поверненню не підлягають;п. 2.3. Отримувач має право самостійно обрати ТЗ та продавця ТЗ, водночас продавцем є особа, яка зазначена у специфікації;п. 3.4. У разі зміни вартості товару отримувач повинен сплатити різницю такої вартості до моменту купівлі товару;п. 5.4. У разі зменшення вартості товару різниця поверненню не підлягає;п. 3.6. Постачальник не відповідає за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності Товару;п. 3.15. Товар може бути замінено на інший, а у випадку відмови, згідно п.8.15 повернення платежів не відбувається;п. 4.2.3. Постачальник має право залишати твар на складі у випадку просточення;п. 4.2.6. Постачальник має право розірвати Договір в односторонньому порядку;п. 8.1.2. Ревардинговий платіж включає сплату відсоткової ставки, комісії за супроводження договору;п. 12.1. За несвоєчасне внесення платежів отримувач сплачує пеню та процети в розмірі 3% щодня; п. 12.11. У випадку розірвання договору отримувачем, останній сплачує штраф в розмірі 20% від вартості товару, а також йому не повертається вартість фінансування. Позиція щодо несправедливості названих умов спірного договору підтверджена Постановами Верховного Суду України у справах № 6-65цс16; № 6-330цс16; № 6-2766цс15. При цьому, найменування договору укладеного між сторонами в якості "Договору ревардингу" не змінює його змісту, який включає умови лізингу, найму, купівлі-продажу, аналогічні до тих, які визнані несправедливими Постановами Верховного Суду України у справах № 6-65цс16; № 6-330цс16; № 6-2766цс15. Більше того, спірний договір ревардингу, з огляду на поширення на відносини, які виникають з його умов положень договорів найму та лізингу підлягав нотаріальному посвідченню. Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Необхідність нотаріального посвідчення вказаної категорії договорів підтверджено правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-2766цс15. Однак, всупереч вимог чинного законодавства, укладений між сторонами договір ревардингу не посвідчений нотаріально Таким чином, спірний договір ревардингу є недійсним в силу ст.203 ЦК України (невідповідність змісту правочину актам цивільного законодавства), а саме - невідповідність вимогам ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів". Таким чином, умови укладеного договору ревардингу обмежують права позивача як споживача, передбачені Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про фінансовий лізинг", ЦК України, не відповідають принципу добросовісності та рівності сторін у договорі. У зазначеному договорі звужені обов'язки постачальника, передбачені діючим законодавством, виключена його відповідальність за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета договору та передачі цієї речі неналежної якості, комплектності, справності; право на заміну товару іншим товаром, а у випадку відмови отримувача, повернення платежів не відбувається; значно розширені права постачальника, не передбачено його обов'язок надати предмет у стані, який би відповідав його призначенню, не передбачені умови щодо розірвання договору з ініціативи отримувача, у випадку розірвання договору отримувачем, передбачено сплату ним штрафу в розмірі 20% від вартості товару, а також йому не повертається вартість фінансування. Отже, враховуючи те, що в договорі ревардингу укладеному між позивачем та відповідачем обмежені права позивача, як споживача, передбачені Законом України "Про захист прав споживача", Законом України "Про фінансовий лізинг" та ЦКУкраїни, умови договору не відповідають принципу добросовісності та рівності сторін , його положення в цілому містять істотний дисбаланс прав та обов'язків сторін договору на шкоду споживача, і є несправедливими, а тому є підстави відповідно до вимог ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України та ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів»" визнати договір недійсним в цілому. На підставі ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачену ним суму за оплату вартості фінансування згідно договору ревардингу №303135 в розмірі 76660 гривень. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved