Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

В грудні 2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» звернулося до суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОР-АГРО», [PERSON] про визнання договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.08.2009 рок між [PERSON] та ТОВ СП «НІБУЛОН» укладено договір оренди землі, державна реєстрація якого проведена у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі вчинено запис від 15.02.2010 року за № 041005400013, відповідно до якого [PERSON] передала в оренду позивачу на строк 10 років земельну ділянку загальною площею 3,7536 га, кадастровий номер 0524880900:02:002:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.01.2015 року за [PERSON] визнано право власності на вищевказану земельну ділянку, що належала [PERSON], тобто перейшло право власності, що не є підставою для зміни умов договору оренди від 18.08.2009 року. У звязку із тим, що між [PERSON] та позивачем діяв договір оренди від 18.08.2009 року, позивач просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 28.10.2015 року, який укладений між відповідачами та скасувати рішення про державну реєстрацію даного договору. Ухвалою суду від 14.12.2018 року у даній справі відкрито позовне провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 15.01.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляд по суті. Представник ТОВ «ОР-АГРО» [PERSON], 05.02.2019 року, суду надав відзив на позовну заяву в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що доводи викладені у позовній заяві є безпідставними, оскільки виходячи із положень частини першої ст. 215 ЦК України, зміст правочину не повинен суперечити актам цивільного законодавства, а не відповідати ним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить на праві володіння, користування та розпорядження своїм майном. Договір який є предметом спору не суперечить актам цивільного законодавства, оскільки укладений у письмовій формі, особи які вчиняли правочин мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним і відповідало їх внутрішнім переконанням. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що після укладання договору оренди із ТОВ «ОР-АГРО», він вважав, що договір із ТОВ СП «НІБУЛОН» розірвано. На даний час він бажає продовжувати із ТОВ «ОР-АГРО» орендні відносини та не бажає їх розривати, тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача ТОВ «ОР-АГРО» - [PERSON] в судовому просить суд у задоволенні позовних вимогам відмовити з позицій, викладених у відзиві. Суд, дослідивши докази у справі встановив, що відповідно до державного акту на право на земельну ділянку серії ЯБ № 967821, [PERSON] належало земельна ділянка загальною площею 3,7536 га, кадастровий номер 0524880900:02:002:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. (а.с.16) Згідно договору оренди землі № 041005400013 від 18.08.2009 року між [PERSON] та ТОВ СП «НІБУЛОН» укладено договір оренди землі, державна реєстрація якого проведена у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі вчинено запис від 15.02.2010 року за № 041005400013, відповідно до якого [PERSON] передала в оренду позивачу на строк 10 років земельну ділянку загальною площею 3,7536 га, кадастровий номер 0524880900:02:002:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області.(а.с.11-13) Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі від 18.08.2009 року та акту прийому передачі обєкта оренди за договором від 15.02.2010 року [PERSON] передала в оренду вищевказану земельну ділянку, а ТОВ СП «НІБУЛОН» прийняла у користування.(а.с.14-15) В період з 2009 року по 2015 рік ТОВ СП «НІБУЛОН» сплачували орендну плату згідно договору оренди землі № 041005400013 від 18.08.2009 року між [PERSON] та ТОВ СП «НІБУЛОН», що підтверджується розрахунками по орендній платі за 2009 - 2018 роки). Відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.01.2015 року (а.с.17) та витягу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно від 18.09.2015 (а.с.18) року [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка, розміром 3,7536 га у межах згідно з планом, кадастровий номер якої 0524880900:02:002:0026, яка розташована на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, вартістю 57702,91 грн., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на праві приватної власності, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 967821 виданого 4. 02. 2009 року на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 493 від 17. 11. 2003, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010980900003. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Відповідно до ст. ст. 759, 760 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Особливості найму окремих видів майна встановлюються ЦК України та іншим законом. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до договору про внесення змін до договору оренди землі зареєстрованого у Хмільницькому райвідділі ВРФ «Центр ДЗК» від 15.02.2010 року від 01.12.2015 року(а.с.19) та договору про внесення змін до договору оренди землі від 18.08.2009 року (а.с.20) [PERSON] є спадкоємцем переданої ТОВ СП «НІБУЛОН» в оренду земельної ділянки, розміром 3,7536 га у межах згідно з планом, кадастровий номер якої 0524880900:02:002:0026, яка розташована на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, вартістю 57702,91 грн., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно відомостей на виплату готівки № 144 [PERSON] отримував орендну плату від ТОВ СП «НІБУЛОН».(а.с.29-30) Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речових прав від 14.11.2015 року № 47623750 та договору про надання права на користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 28.10.2015 року (а.с.66) між [PERSON] та ТОВ «ОР-АГРО» укладено договір, відповідно до якого ТОВ «ОР-АГРО» строком на 10 років передана в користування земельна ділянка площею 3,7536 га (кадастровий номер 0524880900:02:002:0026), для сільськогосподарських потреб, яка розташована на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, право користування якої зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.11.2015 року (номер запису про інше речове право: 12048904.(а.с.65) Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, встановлених серед іншого ч. 1 ст. 203 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. У звязку із вище викладеним суд вважає, що, перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] ніяким чином не змінює умови договору оренди від 18.08.2009 року укладеного між [PERSON] та ТОВ СП «НІБУЛОН». Договір оренди землі № 041005400013 від 18.08.2009 року, зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 15.02.2010 року. Відповідно до ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Положеннями статей 125, 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно із ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі", укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Згідно ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до\~ст.\~251\~ЦК України,\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язані дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно із ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Таким чином, цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди земельної ділянки від 18.08.2009 року, набуто після відповідної державної реєстрації. При цьому суд бере до уваги те, що свобода договору, передбачена статтею 627 ЦК України, не є абсолютною. Сторони договору мають враховувати вимоги законодавства, які визначені для них як обов'язкові, та не можуть змінити дію таких вимог законодавства договором, якщо це прямо не передбачено законодавством. Отже, строк оренди земельної ділянки (існування права оренди земельної ділянки) не може починатися раніше за строк дії договору оренди такої земельної ділянки, та закінчуватися раніше строку, на який його укладено. Тобто, строк дії договору земельної ділянки, починається з моменту його укладення, відтак він чинний протягом 10 років з дня державної реєстрації, тобто до 15.02.2020 року. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 532/384/16-ц, постанові від 07 березня 2018 року у справі № 702/764/16-ц. Оскільки згідно договору оренди земельної ділянки від 18.08.2009 року, сторони погодили строк його дії - 10 років, погодили також припинення дії договору саме у разі закінчення строку, на який його було укладено, строк оренди земельної ділянки (існування права оренди земельної ділянки) не може починатися раніше за строк дії договору оренди такої земельної ділянки, та закінчуватися раніше строку, на який його укладено. Тобто, строк дії договору земельної ділянки, починається після набрання таким договором чинності, а не з моменту його укладення, відтак він чинний протягом 10 років з дня державної реєстрації, тому зазначення терміну його дії 15.02.2020 року не відповідає вимогами ст. ст. 631, 759, 760, 763, 792 ЦК України, ст. 31 Закону України "Про оренду землі" та змісту договору від 18.08.2009 року. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що оспорюванний договір оренди землі від 28.10.2015 року був укладений та зареєстрований в період дії договору оренди земельної ділянки від 18.08.2009 року, зареєстрованого 15.02.2010 року, укладеного між позивачем та [PERSON], правонаступником якої є [PERSON], що порушує право оренди цієї земельної ділянки ТОВ СП «НІБУЛОН», а тому він має бути визнаний недійсним, відповідно до положень ст. ст. 203, 215, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В частині позовних вимог, а саме з покладанням обовязку на державного реєстратора внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права користування вказаною земельною ділянкою для сільського господарських потреб відмовити, оскільки після скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень судом, державний реєстратор зобовязаний скасувати державну реєстрацію відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 6, 201, 203, 215, 251 , 254, 626, 627, 631, 638, 640, 759, 760, 763, 792 ЦК України, ст. ст. 124, 125, 126 ЗК України, ст. ст. 18, 20, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 2, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: partial