Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про продовженнягоспіталізації до психіатричного закладу [PERSON] , посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад і лікування та обстеження [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] , який є недієздатним, 05.03.2018 року доставлений в ХОПЛ № 1 в супроводі батьків-опікунів. Згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 06.03.2018 року [PERSON] було госпіталізовано в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку терміном до 6 місяців. Згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 27.02.2019 року [PERSON] було госпіталізовано в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку терміном до 6 місяців. Згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 29.08.2019 року [PERSON] було продовжено госпіталізацію в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку терміном до 1 місяця. Комісія лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка 27.09.2019 року оглянула хворого підтвердила, що [PERSON] страждає на шизофренію недиференційованої форми, безперервний тип перебігу, через що він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, та становить небезпеку для себе та оточуючих, а тому потребує лікування в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що [PERSON] страждає на тяжкий психічній розлад. За час лікування стан хворого не покращився, тому він потребує продовження лікування в стаціонарних умовах. Законні представники [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяву, в якій просять госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу та розглянути справу без їх участі. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити власну думку відносно своєї госпіталізації. Прокурор не заперечив проти задоволення заяви про продовження госпіталізації хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується допсихіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2018 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватись лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати шість місяців. Судом встановлено, що [PERSON] , який є недієздатним, 05.03.2018року доставлений в ХОПЛ № 1 в супроводі батьків-опікунів. Згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 27.02.2019 року [PERSON] було госпіталізовано в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку терміном до 6 місяців. Згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 29.08.2019 року [PERSON] було продовжено госпіталізацію в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку терміном до 1 місяця. Комісія лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка 27.09.2019 року оглянула хворого підтвердила, що [PERSON] страждає на шизофренію недиференційованої форми, безперервний тип перебігу, через що він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, та становить небезпеку для себе та оточуючих, а тому потребує лікування в умовах стаціонару. Дані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2014 року яким [PERSON] визнано недієздатним, а [PERSON] та [PERSON] призначено його опікунами; рішеннями Ярмолинецького районного суду від 06.03.2018 року, від 27.02.2019 року та від 29.08.2019 року; медичною картою стаціонарного хворого № 1534 від 05.03.2018 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар. На підставі ст.ст. 13, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 20.12.2018, суд

Outcome: approved