Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання біржового договору дійсним, а саме договору купівлі - продажу 748/1000 частки нерухомого майна від 31 серпня 1999 року, щодо квартири під [ADDRESS] . Вищезазначений договір укладено 31 березня 1999 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] на Одеській товарній біржі та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за реєстраційним № 23845. Позивачі обґрунтовують позовні вимоги тим, що на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу придбали у власність 748/1000 частки квартири [ADDRESS] , та вказують, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто ними було передано, а відповідачами прийнято грошову суму за вищезазначену квартиру 10 821,00 грн. 28 вересня 2020 року Малиновським районним судом м.Одеси постановлено ухвалу про передачу матеріалів цивільної справи № 521/15584/20 за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси. 01 грудня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси прийнято до провадження цивільну справу №5215584/20 та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11 березня 2021 року. В судове засідання 11 березня 2021 року з`явився представник позивача [PERSON] , інші сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання сповіщались належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 17 червня 2021 року. В судове засідання 17 червня 2021 року сторони не з`явились, від представника позивача [PERSON] - [PERSON] та позивачів [PERSON] , [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі позивачів, з зазначенням, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись в установленому процесуальним законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 31 серпня 1999 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] укладений договір купівлі-продажу 748/1000 частки квартири під [ADDRESS] . Вказаний договір був укладений на Одеській товарній біржі та відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» реєстраційний номер № 23845 від 31 серпня 1999 року. Договір не був нотаріально посвідчений. Договір купівлі-продажу нерухомого майна №23845 від 31 березня 1999 р. був зареєстрований 20 квітня 1999 року в ОМБТІ та РОН кн. 219 пр. стор. - 163 - р №332. Про що свідчить відмітка ОМБТІ та РОН на оригіналі договору та відповідний лист КП «БТІ» ОМР № 3032-07/957-8 від 22 червня 2020 р. Зазначена квартира належала відповідачам на підставі: 374/1000 частки квартири - [PERSON] - договору дарування № 402477 серія ААМ, посвідченого Колмаковою Н.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 09 червня 1998 р., за реєстровим № 1891, зареєстрованого в МБТІ та РОН м. Одеси, 17.06.98 р. в реєстровій книзі 219 пр, на сторінці 162, під реєстровим № 332; 374/1000 частки квартири - [PERSON] - свідоцтва про право на спадщину по закону № 266332 серія ААР, засвідченого Другою Одеською державною нотаріальною конторою, 24 березня 1999 року, під реєстровим № 1-1049, зареєстрований в МБТІ та РОН м. Одеси, 25 березня 1999 року, в реєстровій книзі 219 пр, на сторінці 163, під реєстровим № 332. Придбана у відповідачів квартира куплена за 10 821, 00 грн., які були одержані відповідачами до підписання цього договору, про що свідчить пункт 5 договору. Правочин сторонами повністю виконаний, куплена частина квартири була звільнена продавцями та передана покупцям, передані ключі, відповідачі виписалися (знялися з реєстрації ) за вказаною адресою. Позивачі зареєструвалися в квартирі та використовують її для проживання, оплачують комунальні платежі та утримують квартиру в належному санітарно - технічному стані. [INFO] померла [PERSON] . За заявою її сина - [PERSON] . Другою одеською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за № 498/2016 щодо майна померлої. Листом №498/2016/02-14 від 21 березня 2017 року, державний нотаріус Арабаджи К.Г., повідомила про необхідність звернутися до суду для визнання договору купівлі-продажу майна дійсним, мотивуючи це тим, що зазначений договір укладався представниками від імені та в інтересах неповнолітніх, які не могли бути членами біржі. 252/1000 частин вказаної квартири належить позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27 травня 2020 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І. Відповідно до ст. 4 ЦК України (ред. 1963 р) - цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. В відповідності до ст. 41 ЦК України (ред. 1963 р) «Угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків» Стаття 1 Закону України "Про товарну біржу": діяльність товарної біржі здійснюється у відповідності з цим Законом та діючим законодавством України, статутом біржі, правилами біржової торгівлі. Частина 1 статті 15 Закону України "Про товарну біржу": біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона представляє собою купівлю-продажу, поставку, обмін товару, що допущені до обміну на товарній біржі; якщо її учасники є членами товарної біржі; якщо угода надана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Частина 2 статті 15 Закону України "Про товарну біржу": угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Частина 4 статті 15 Закону України "Про товарну біржу": угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу в серпні місяці 1997 року позивачам не було відомо, що правочин у відповідності до ст. 47 Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися своїм майном як належні співвласники, що порушує їх права. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1999 році. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України від 16 січня 2003 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 128 ЦК Української РСР у редакції 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст. 224 ЦК Української РСР у редакції 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відхилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved