Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ "Дельта Банк" про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та зобов'язання вчинити певні дії в якому вказував, що з 15 січня 2005 року він перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Мають двох спільних малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В період шлюбу [PERSON] уклала з ПАТ "Дельта Банк" договір на відкриття поточного рахунку на який внесла спільні грошові кошти подружжя в розмірі 17 200 доларів США, що станом на час звернення до суду становить 400 550,92 грн. Позивач, вказуючи на те, що внесені на поточний рахунок кошти набуті подружжям спільно в період шлюбу, посилаючись на неможливість поділу майна в добровільному порядку, зокрема з підстав запровадження в ПАТ "Дельта Банк" тимчасової адміністрації та введення обмежень щодо розпорядження банківськими вкладами, просив визнати внесені кошти спільною сумісною власністю подружжя, поділити це майно, визнавши його власником 1/2 частини коштів, а також зобов'язати ПАТ "Дельта Банк" перерахувати належну йому частину коштів на окремий рахунок, відкритий в цьому ж банку. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача - ПАТ "Дельта Банк" Лопушанський О.І. в судовому засіданні вимоги позивача до банку не визнав. Свої заперечення проти позову обґрунтовував тим, що: · [PERSON] не є стороною договору банківського рахунку та власником рахунку на який внесено спірні кошти, а тому не набув права вимоги до банку на вчинення дій, необхідних для розпорядження цими коштами, при цьому не звертався безпосередньо до банку з жодними вимогами, а тому його права цим відповідачем жодним чином не порушувалися та не могли бути порушені; · ПАТ "Дельта Банк" віднесений до категорії неплатоспроможних, в ньому введено тимчасову адміністрацію, а тому будь-які дії щодо вкладів (наявних на рахунках грошових коштів) повинні здійснюватися з врахуванням правил та обмежень, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не враховано позивачем під час пред'явлення позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, пред'явлені до неї позовні вимоги визнає повністю. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідачки [PERSON] Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача - ПАТ "Дельта Банк" Лопушанського О.І., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що з 15 січня 2005 року позивач перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Мають двох спільних малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В період шлюбу, а саме 12 квітня 2013 року [PERSON] уклала з ПАТ "Дельта Банк" договір на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням дебетної платіжної картки за [NUMBER] на який внесла спільні грошові кошти подружжя в розмірі 17 200 доларів США, що станом на час звернення до суду (24 березня 2015 року) становить 400 550,92 грн. Вказана обставина визнана подружжям [PERSON] та підтверджується письмовими доказами (а.с. 7-8, 24-25). Вказані кошти подружжя бажає поділити. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (далі - постанова Пленуму), а саме в п.п. 23, 24 зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. До складу спільного майна відносяться наявні у подружжя чи внесені в банківські установи спільні грошові кошти (ч. 2 ст. 61 СК України, п.п. 21, 23 постанови Пленуму). Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, яке ділиться між ними в натурі. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди - судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч. 1 ст. 70 СК України вказують на те, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Та обставина, що банківська установа до якої внесено спільні кошти подружжя, віднесена до категорії неплатоспроможних, жодним чином не впливає на правовий статус майна подружжя та не може обмежувати право останніх на поділ спільних коштів. Враховуючи встановлені обставини, виходячи з вимог [PERSON] щодо поділу виключно спільних коштів без врахування нарахованих банком відсотків, а тому суд вважає, що позов в частині визнання майна спільною сумісною власністю та його поділу підлягає задоволенню. Що стосується вимог позивача до ПАТ "Дельта Банк" про зобов'язання перерахувати належну йому частину коштів на його особистий рахунок, то суд виходить з того, що діяльність банку, як особливого суб'єкта фінансово-господарських відносин, регулюється правовими актами, які регламентують порядок здійснення банківської діяльності та надання фінансових послуг з врахуванням керівних роз'яснень Національного банку України. Оскільки постановою Правління Національного банку України №150 від 02 березня 2015 року ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних з введенням тимчасової адміністрації, а тому з цього моменту будь-які банківські операції (в тому числі з рахунками клієнтів) здійснюються з врахуванням положень та обмежень, встановлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Закон обмежує судове втручання у відносини, що виникають з банківської діяльності, зокрема між клієнтом та банком. Таке втручання за зверненням клієнта можливе лише в разі порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів з боку банку і лише в межах, необхідних для захисту таких прав та виключно у спосіб, передбачений законом (ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України). Однак з пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається, що до моменту звернення до суду [PERSON] не був стороною договору банківського рахунку та власником поточного рахунку на який внесено спірні кошти, а тому не набув права вимоги до банку на вчинення дій, необхідних для розпорядження цими коштами. Таких прав він набуває лише з ухваленням рішення про визнання його права на частину вкладу. При цьому останній не звертався безпосередньо до банку з жодними вимогами, а ПАТ "Дельта Банк" не приймав жодних рішень, не вчиняв жодних дій (бездіяльності), які суперечать вимогам закону та порушують права, свободи чи інтереси позивача. Відсутні в матеріалах справи й докази звернень до банку з приводу розпорядження коштами й власника рахунку [PERSON] Оскільки судом на час розгляду справи не встановлено фактів порушення, невизнання або оспорювання з боку банку прав, свобод чи інтересів позивача, наявності незаконних рішень, дій, бездіяльності банківської установи, а тому вимоги [PERSON] в цій частині є необґрунтованими, передчасними та задоволенню не підлягають. З врахуванням встановлених обставин та висновків суду, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 2 002,75 грн. судового збору.

Outcome: approved