Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію з [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог, вказали, що КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробної діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке Відповідно зі ст. 67,68,162 Житлового Кодексу України зобов'язане робити оплату за отриману енергію, згідно встановлених тарифів. Між підприємством та відповідачем було укладено договір №3660 від 10.04.2013 на постачання теплової енергії для потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару. Згідно п.1.3 Договору " Постачальник" відпускає " Споживачеві" теплову енергію на обєкти, вказані в таблиці №2 згідно встановленим планом тепло споживання з 10.09.2008 по 31.12.14. Оплата повинна здійснюється з моменту зазначеного періоду дії Договору. Згідно п.3.1 Договору споживач проводить оплату щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за згодою сторін до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим та згідно п.3.4 договору повинна проводитись передоплата, у розмірі планового місячного споживання у строк до 20 числа кожного місяця. Відповідно до затверджених тарифів, відповідачу нараховувались суми по оплаты за теплову енергію для групи інших споживачів, за період з 27.10.2008 по 06.04.2013 позивач поставив теплову енергію на суму 25 154,69 гривень, але в добровільному порядку відповідач договірні зобов'язання не виконав. Згідно п.3.3 Договору за несвоєчасну оплату за теплову енергію відповідач повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ України за кожен день прострочення оплати, розмір пені становить 1730,51 гривень. Крім того відповідно до ст. 625 ЦК України боржник в зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання,повинен сплатити інфляційні суми та три проценти річних від простроченої суми, що склала - 124,84 гривень - інфляція, 552,02 гривень - 3% річних. Просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за теплову енергію в сумі 25 154,69 гривень, пеню -1730,51 гривень, суму збитків від інфляції -124,84 гривень, 3% річних -552,02 гривень, та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача, позов підтримала в повному обсязі, та пояснила, що приміщення [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради воно виведено з жилого до нежилого фонду, та використовується як продовольчий магазин. Між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" та фізичною особою [PERSON], 10 квітня 2013 року, було укладено Договір № 3660 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари. Відповідно до вказаного договору відповідачу проводяться нарахування, вказані в таблиці №2 за період з 10 вересня 2008 по 31 грудня 2014 року. Тарифи на послуги теплопостачання передбачені рішенням виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області" Про затвердження тарифів на послуги водо - теплопостачання в місті Кривому Розі для групи інших споживачів №584 від 13.01.2008 -395 грн. за 1 Гкал, №110 від 08.04.2009 - 605 грн. за 1 Гкал, постановою №1844 НКЕР України від 14.12.2010 " Про затвердження тарифів на теплову енергію КПТМ " Криворіжтепломережа", що складає 662,58 грн. за 1 Гкал ( з ПДВ) та постановою НКРРКП України №119 від 30.09.2011 " Про встановлення тарифів на теплову енергію КПТМ " Криворіжтепломережа" що складає 954,05 грн. за 1Гкал ( з ПДВ). Виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення, але відповідачі в порушення чинного законодавства та Договору в повному обсязі оплату за отримані послуги не робили, внаслідок чого заборгованість з 27.10.2008 року по 06.04.2013 року склала 25 154 гривень 69 копійок. Відповідно до чинного законодавства в зв'язку з не оплатою отриманих послуг, були нараховані штрафні санкції у вигляді пені, інфляції та 3% річних за весь час прострочення. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив в задоволенні позову відмовити. Пояснивши, що [PERSON] на праві приватної власності з 14.03.2008 року належала квартира [ADDRESS], вказане житло відносилось в цей період часу до житлового фонду, використовувалась для проживання. 14.03.2012 року вказана квартира, рішенням виконкому Криворізької міської ради №102 від 14.03.2012, була реконструйована в нежиле приміщення, про що видано, свідоцтво про право власності на нерухоме майно взамін попереднього правовстановлюючого документа. Між сторонами 10 квітня 2013 року було укладено Договорі №3660 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари. 18 квітня 2013 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про відмову від договору, та вимогою про відключення, від мережі, як споживача. Але відповідач не відреагував на вказану заяву, та продовжив нарахування заборгованості. Позивачем в супереч діючому законодавству, були нараховані виплати з 2008 року, виходячи з тарифу на послуги теплопостачання для групи " інших споживачів"( суб'єктів господарювання). Хоча житло переведено в нежилий фонд лише 14.03.2012 року, а договір укладався з [PERSON] як з фізичною особою, а не суб'єктом господарюванням. Таким чином сума заборгованості позивачем нарахована не вірно, виходячи з цього сума пені за несвоєчасну виплату також нарахована не вірно. Крім того, до [PERSON] не можна застосовувати п.3.3 Договору, тому що наведена умова застосовується, якщо споживач є суб'єктом сектору господарювання економіки ( суб'єктом господарювання), яким відповідач не є. Позивач висуває вимоги про стягнення заборгованості починаючи з 2008 року. Відповідно до ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка її порушила. Про порушення свого права позивач знав, вже після письмового звернення [PERSON], про відмову від договору, але лише в березні 2014 року підприємство звернулось до суду з претензією. Тому просить застосувати позовну давність, та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що на правы приватної власності [PERSON], належить нежиле приміщення магазин непродовольчих товарів після реконструкції квартири, вбудоване в перший поверх житлового будинку, загальною площею 55,6 кв.,м за адресою [ADDRESS]. На підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради " Про оформлення прав власності на об'єкти нерухомого майна від 14.03.2012. ( а.с.58). Згідно договору № 3660 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари від 10 квітня 2013 року, укладеного між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (постачальник) та фізичною особою [PERSON] ( споживач), встановлено п.1.1 "Постачальник" відпускає " " Споживачеві" теплову енергію в гарячій воді потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а "Споживач" сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим Договором. (а.с.10-12) Згідно наданого розрахунку за теплову енергію по договору № 3660 за період з 27.10.2008 по 06.04.2013 сума заборгованості [PERSON] перед КПТМ "Криворіжтепломережа" складає 25154,69 гривень., борг нараховано відповідно до Тарифів на послуги теплопостачання для групи інших споживачів, вказані в таблиці №2 згідно з встановленим планом теплоспоживання, за період з 10 вересня 2008 року по 31 грудня 2014 року. ( а.с.8,9) Суд не погоджується з наданим розрахунком суми заборгованості, в зв'язку з тим, що до березня 2012 року спірне житло, находилось в житловому фонді УЖКХ Криворізької міської ради, тому нарахування тарифів за використану теплову енергію, повинно бути розраховано в загальному порядку. Суб'єкт господарювання - юридична особа незалежно від організаційно - правової форми та форми власності чи фізична особа, яка займається діяльністю з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншою господарською діяльністю та інше. КПТМ " Криворіжтепломережа" склала договір з [PERSON] як з фізичною особою, а не суб'єктом господарювання, а нарахування тарифів, та штрафні санкції нараховуються як суб'єкт господарювання. Тому вимоги КПТМ " Криворіжтепломережа" про стягнення з [PERSON] штрафних санкцій відповідно до п.3.2,3.3 Договору є безпідставні, документів на підтвердження, що відповідач є суб'єктом сектору господарювання державного сектору економіки, як відображено в Договорі не надано. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обов'язок доказування позовних вимог та подання суду доказів на їх підтвердження покладається саме на позивача. Представник позивача КПТМ "Криворіжтепломережа" в судовому засіданні не надала підтверджень обґрунтованості позову, тому з урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. У зв'язку з тим, що в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, суд

Outcome: dismissed