Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з ПАТ "ІмексБанк" депозитний вклад у сумі 200000,00 грн., а також судові витрати пов'язані із судовим розглядом справи. При цьому посилається на те, що 11.06.2014 р. між ним та відповідачем укладено договір № 1070017584 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 р., за умовами якого позивач як вкладник передав банку грошові кошти у сумі 200000 грн. під 25 % річних строком на 184 дня. Термін дії договору завершився 12.12.2014 р. Позивач зазначає, що 10.12.2014 р. звернувся до установи банку із вимогою про повернення грошових коштів, а також із повідомленням про відмову від продовження (пролонгації) вищенаведеного договору. Проте, у задоволенні вимог [PERSON], банком було відмовлено з посиланням на складність соціально-політичної ситуації у державі. /а.с. 2-3/ Сторони у судове засідання 16.02.2015 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с. 12, 13-15/ Відповідач про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялась судом згідно вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними у справі матеріалами. /а.с. 10/ Заперечень на даний позов до суду не надходило, щодо поважності причин відсутності, суд не повідомлено. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. /а.с. 16/ Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 11.06.2014 р. [PERSON] та ПАТ "ІмексБанк" в особі Житомирського відділення № 311 АТ "ІмексБанк" уклали договір за № 1070017584 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 р., у відповідності до якого позивач як вкладник передав банку грошові кошти у сумі 200000,00 грн. із щомісячною виплатою процентів у розмірі 25 % річних, строком на 184 дня - по 12.12.2014 р. /а.с. 4/ Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 ЦК України). Згідно зі статтею другою Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. 10.12.2014 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій вказав про те, що він не бажає продовжувати строк дії даного договору та відповідно просить повернути суму вкладу і нараховані відсотки. /а.с. 6/ Також, в день закінчення строку дії зазначеного вище договору 12.12.2014 р. [PERSON] звертався до відповідача із проханням повернути йому суму вкладу та нараховані відсотки, однак, всупереч умовам договору, належні йому грошові кошти не були виплачені. /а.с. 7/ Згідно до норм статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до вимог статті 1060 цього ж Кодексу, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно норм ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Аналогічні норми містяться також в Інструкції "Про порядок відкриття, використання й закриття рахунків у національній і іноземній валютах", яка затверджена 12.11.2003 р. постановою Національного Банку України за № 492 (далі - Інструкція). Пунктом 10.12 Інструкції передбачено, що після закінчення строку або настання інших певних обставин, законодавством України або договором банківського вкладу, кошти з депозитного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі наявними або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів або за заявою вкладника на інший його рахунок. Положеннями ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідач порушив умови договору банківського вкладу не повернувши позивачу у встановлений строк належні йому грошові кошти, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" суд стягує із відповідача на користь держави судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 2000 грн.

Outcome: approved