Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 21 квітня 2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 26 серпгня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір про наданя споживчого кредиту № [NUMBER] на суму 23 284 грн. 80 коп. для придбання товару та придбання послуг із страхування строком по 26 серпня 2015 року. 21 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна " укладено Договір факторингу № 21/07/14, відповідно до якого, Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за договором № [NUMBER] від 26 серпня 2013 року, укладеним з позичальником [PERSON] Відповідно до договору факторингу від 21 липня 2014 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 28 023 грн. 98 коп., з яких: 22 315 грн. 12 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 1 грн. 64 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5 707 грн. 22 коп. комісія за обслуговування кредитом. На виконання умов Договору факторингу № 21/07/14 від 21 липня 2014 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 24 липня 2014 року направило відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги від Публічного акціонерного товриства "ОТП Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна " по зазначеному кредитному договору. Незважаючи на це, відповідач не виконує свого обов'язку щодо повернення наданого йому кредиту в строки, передбачені кредитним договором. Просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 26 серпня 2013 року в сумі 28 023 грн. 98 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не прибула, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розмішення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив; відзив на позов, заперечення, заяви чи клопотання до суду не надавав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд встановив: 26 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № [NUMBER] на суму 23 284 грн. 80 коп. для придбання товару та придбання послуг із страхування строком по 26 серпня 2015 року. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" та [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України, цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує. 21 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" укладено Договір факторингу № 21/07/14 відповідно до якого, Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за договором № [NUMBER] від 26 серпня 2013 року, укладеним з позичальником [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, обов'язок сплачувати боргові платежі виникає за умови, що боржник отримав від однієї із сторін договору факторингу письмове повідомлення, в якому визначено грошову вимогу та фактора. Відповідно до договору факторингу від 21 липня 2014 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 28 023 грн. 98 коп. з яких: 22 315 грн. 12 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 1 грн. 64 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5 707 грн. 22 коп. комісія за обслуговування кредитом. На виконання умов Договору факторингу № 21/07/14 від 21 липня 2014 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 24 липня 2014 року направило відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги від Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до Товариства з омеженою відповідальністю " ОТП Факторинг Україна " по зазначеному кредитному договору. Однак, відповідач на дане повідомлення не відреагував належним чином, та свої зобов'язання за кредитним договором на користь позивача не виконує. Станом на 16 лютого 2015 року за відповідачем рахується непогашена заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна " за кредитним договором № [NUMBER] від 26 серпгя 2013 року в сумі 28 023 грн. 98 коп. з яких: 22 315 грн. 12 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 1 грн. 64 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5 707 грн. 22 коп. комісія за обслуговування кредитом. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 28 023 грн. 98 коп. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. В матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідач вживав заходів для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим, порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Платіжними дорученнями № 2126 від 7 квітня 2015 року та № 693 від 16 листопада 2017 року підтверджується, що позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 280 грн. 23 коп. та 1600 грн. (за подання апеляційної скарги), всього: 1 880 грн. 23 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved