overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 26 жовтня 2013 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Під час спільного проживання у шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя. Налагодити нормальні стосунки в сім'ї неможливо. Тому вважає, що збереження сім'ї стало недоцільним. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Позов підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судові засідання, які призначались на 18.05.2017 та 31.05.2017 не з'явився. Заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Суд вважає можливим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 жовтня 2013 року перебувають у шлюбі (а.с. 5). У сторін є спільна дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2014 (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують (а.с. 7). Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище "[PERSON]" змінила на прізвище чоловіка "[PERSON]". В поданій суду заяві позивач заявила, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]", тому дану вимогу суд вважає законною та такою, що підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, заінтересована особа Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON], яка померла 26 травня 2018 року в місті Старокостянтинові Хмельницької області, була його матір'ю. В обґрунтування посилався на те, що 26 травня 2018 року в місті Старокостянтинові Хмельницької області померла його мати [PERSON] Як єдиний спадкоємець за законом заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в оформленні спадкових прав через те, що у його свідоцтві про народження допущена помилка: ім'я матері замість "Соломія" зазначене "Софія", а у свідоцтві про укладення шлюбу матері зазначене її ім'я "Соломія". Тому для можливості оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з'явилася та подала заяву, в якій вимоги підтримала та просить розглядати справу за її відсутності.\~\~ Заінтересована особа належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте її представник до суду не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2018 року в місті Старокостянтинові Хмельницької області померла мати заявника - [PERSON]. Заявник звернувся до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в оформленні спадкових прав через неможливість підтвердження родинних відносин із померлою, оскільки у його свідоцтві про народження ім'я матері замість "Соломія" зазначене "Софія", а у свідоцтві про укладення шлюбу матері зазначене її ім'я "Соломія". Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у суді доказами: свідоцтвом серії І-БВ №328866 про смерть [PERSON]; листом приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу [PERSON] від 07.06.2018р. №144/02-14; витягом від 07.06.2018р. №52196374 про реєстрацію в спадковому реєстрі; свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-УР №486018; свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ №487809. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вважає, що для можливості оформлення спадкових прав заявника необхідно встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON], яка померла 26 травня 2018 року в місті Старокостянтинові Хмельницької області, була його матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON]. Заповітом все своє майно вона заповіла [PERSON]. З метою прийняття спадку заявниця звернулася в Золочівську держнотконтору з заявою про прийняття спадщини [PERSON]. Проте частину майна вона в нотаріальному порядку переоформити на себе не може, оскільки в свідоцтві про право власності на житловий будинок, що в [ADDRESS], ім'я спадкодавиці записано як "[PERSON]", що не відповідає правовстановлюючим документам померлої. Тому вона звернулася в суд захистити своє спадкове право, а саме: встановити, що документи на житловий будинок в [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON], насправді належали померлій [INFO] [PERSON]. [PERSON] в судовому засіданні 15.10.2014 року дала пояснення аналогічні за змістом позовної заяви. Від заявниці в суд надійшла заява у якій вона просить заяву про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити, а справу розглядати у її відсутності . Заінтересована особа [PERSON] в суд не з'явилася, подавши заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності , проти задоволення заяви [PERSON] вона не заперечує. Представник Золочівської держнотконтори в суд не з'явився, проте Золочівська державна нотаріальна контора подала лист у якому просили справу розглядати без їх представника. Оцінивши подані докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Заповітом від 06.12.2006 року стверджується, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Свідоцтвом про шлюб стверджується, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 29 травня 2010 року, і отримала прізвище [PERSON]. Довідкою Почапської сільської ради № 219 від 02.07.2014 р. стверджується, що померлій [PERSON] належав житловий будинок в [ADDRESS] Проте, як видно з свідоцтва про право власності на житловий будинок в [ADDRESS] видно, що він був виданий на ім'я [PERSON]. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він є племінником [PERSON], і він підтверджує, що житловий будинок в [ADDRESS] належав на праві власності померлій. Проте він не знає чому у документах на право власності вона зазначена як "[PERSON]". Отже, в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок в [ADDRESS] належав [PERSON], проте з незрозумілих причин у свідоцтві про право власності на нього власниця була вказана як "[PERSON]". Тому заяву [PERSON] необхідно задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання з 03 березня 2015 року безстрокового трудового договору, укладеного між ТОВ "Грантстрой-Монтаж" та [PERSON] з ініціативи працівника відповідно до частини 1 статті 38 КЗпП України у зв'язку із неможливістю продовжувати роботу через переїзд на нове місце проживання. Мотивуючи вимоги тим, що з 01.11.2013 року перебував у трудових правовідносинах з ТОВ "Грантстрой - Монтаж" і у зв'язку із проведенням на території м. Луганськ анти терористичної операції позивач був вимушений виїхати з міста та переселитися на нове місце проживання. 03.03.2015 року написана заява про звільнення з роботи за власним бажанням, але позивач позбавлений можливості направити заяву через ДППЗ "Укрпошта", тому звернувся до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності до ст. 74 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що в свідоцтві про її народження її національність зазначена як "росіянка". Мати заявниці за національністю була "німкеня", а відомості про батька в свідоцтві про народження відсутні, тобто вона за національністю також "німкеня", тому звернулася до суду та просить встановити факт того, що вона [PERSON] [INFO] є німкенею за національністю. У судовому засіданні заявниця ствердила заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій не заперечує проти задоволення вимог [PERSON] В судовому засіданні були встановлені факти та відповідні їм правовідносини: В свідоцтві про народження серія [NUMBER] виданого Красилівською сільською радою Цюрюпинського району Павлодарської області 25 квітня 1957 року (а.с. 9) зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її матір'ю є [PERSON] її національність зазначена «німкеня», відомості про батька не зазначені. З свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 8), вбачається що 15 серпня 1981 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблений запис № 134. З паспорта [PERSON] серія [NUMBER] (а.с. 5) вбачається, що в ньому не зазначена національність. З вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України вбачається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовуються вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Оскільки, крім визнання рішенням суду, в інший спосіб відновити національність неможливо, а подані заявницею вищевказані докази підтверджують той факт, що мати заявниці за національністю німкеня, тому суд доходить до висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] Відповідно до вимог п.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

18 лютого 2015 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій зазначив, що [INFO] помер [PERSON] За заповітом [PERSON] на користь заявника після його смерті відкрилась спадщина, яку заявник прийняв, у вигляді земельної ділянки-паю, але в державному акті на земельну ділянку неправильно вказано прізвище померлого - "[PERSON]", хоча правильно "[PERSON]". Відділ Держземагентства відмовив у виправленні помилки. Просить встановити факт належності [PERSON] Державного акта про право власності на земельну ділянку. В суді представник заявника доводи заяви підтримує. Малошкарівський сільський голова не заперечує проти задоволення заяви, просить у письмовій заяві розглядати справу без участі їх представника. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заповів своє майно [PERSON], який з ним проживав до його смерті і був зареєстрований в будинку. В Державному акті на право власності на земельну ділянку записано прізвище [PERSON] Відділ Держземагентства відмовив внести виправлення прізвища в Державному акті. Дані обставини встановлені з пояснень представника заявника, письмових доказів - свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження [PERSON], заповіт [PERSON] на користь [PERSON], Державного акта про право власності на земельну ділянку, письмової відмови Держземагентсва, довідки сільської ради про проживання заявник. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що справжнє прізвище спадкодавця було "[PERSON]", тому йому належав Державний акт про право власності на земельну ділянку, в якому прізвище було вказано невірно як "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення того факту, що він є рідним сином [PERSON], який помер [INFO]. В заяві посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Спадкове майно знаходиться на території Царичанської селищної ради Дніпропетровської області. В установлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, так як у свідоцтві про його народження [INFO] він записаний як "[PERSON]", де батько зазначений як "[PERSON]", тоді як у паспорті він записаний "[PERSON] - [PERSON]". Тому йому необхідно встановити факт родинних відносин з його батьком. Як на докази посилався на такі документи: свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.3), паспорт на ім'я заявника з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с. 4-5), довідка виконкому Царичанської селищної ради №1543 від 21.06.2018 року (а.с.6), постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.8), свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.9). В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні вимоги, так як встановлення факту родинних відносин йому необхідно для оформлення спадщини після померлого батька. Представник Царичанської селищної ради Марчук О.М. в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявленої вимоги. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши правові позиції заявника та заінтересованої особи, дослідивши представлені докази, не виявивши спору про право під час розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що вона є дружиною заявника та підтвердила, що її чоловік дійсно являється сином [PERSON], який останній час перед смертю проживав в їх родині, вони його доглядали та поховали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що знайома із родиною заявника більше двадцяти років, живе по сусідству. Стверджувала, що [PERSON] дійсно був батьком [PERSON], який його доглядав, вона також допомагала [PERSON] та його дружині по догляду за хворим батьком, оскільки має досвід роботи в лікарні. Представлені [PERSON] документи суд оцінює як належні та допустимі докази, які в своїй сукупності підтверджують обставини, на які посилається заявник. В судовому засіданні, на думку суду, встановлено, що заявник дійсно є рідним сином [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до частини першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За результатами дослідженого в судовому засіданні у суду не виникає сумнівів в існуванні факту, про встановлення якого просить заявник. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 25 березня 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у Татарбунарському відділені РАСЦу Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 29. Від шлюбу у сторін дітей не має. Причиною розпаду сім'ї, на думку позивача, стало те, що в 2013 року між ними почали виникати непорозуміння, на цьому грунті - сварки. Відповідачка залишила позивача і почала співмешкати з іншим чоловіком. Оскільки сім'я фактично розпалась, позивач вважає, що примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.03.1994 року (а.с.5), 25.03.1994 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у Татарбунарському відділені РАСЦу Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 29. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, сумісне проживання припинено, примирення не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила прізвище з " [PERSON] " на "[PERSON]". В поданій до суду заяві, остання просила залишити їй прізвище " [PERSON] ", тому підстав для зміни прізвища відповідачки суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом про визнання державного акту недійсним та зобов"язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті мати заповіту не залишила, але позивач являється спадкоємцем першої черги після її смерті. На даний час постало питання про прийняття нею спадщини, однак не має можливості цього зробити, оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку не вірно вказано ім"я її матері, а саме "[PERSON]", коли в дійсності вона "[PERSON]". Тому, позивач змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з"явилася, але подала суду заяву в якій справу просить розглядати без її участі. Позов підтримує повністю. Представник Новокорецької сільської ради в судове засідання не з"явився, але подав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Представник ДП "Центр державного земельного кадастру" в судове засідання не з"явився, але подав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Представник Управління Держземагенства у Корецькому районі в судове засідання не з"явився, але подав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №238551 від 31.07.2008 року виданий Корецьким відділом земельних ресурсів на ім"я [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.06.1982 року мати позивача записана як - [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] мати позивача записана як [PERSON]. Згідно п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, Затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43, зі змінами і доповненнями, виправлення в державному акті не допускається. Відповіно до ч.1 ст.155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Розгляд справи здійснювався за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Outcome: approved