Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія» ( надалі ПАТ «УОСК») про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 6194,02 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що 29.01.2014 року сталося ДТП за участю двох автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], власником якого є позивач. [PERSON] визнано винним у скоєнні даного ДТП постановою суду, і його відповідальність була застрахована в ПАТ «УОСК» за договором від 21.09.2013 року. Оскільки автомобілю позивача були нанесені механічні ушкодження від зіткнення, матеріальний збиток, завданий власникові складає 6550,08 грн. При зверненні до відповідача для отримання страхового відшкодування позивачу було перераховано 29.05.2014 року з порушенням строків лише суму у розмірі 1441,64 грн. Позивач просить стягнути з відповідача невиплачену суму страхового відшкодування 5224,04 грн., пеню 136 грн., інфляційні витрати 198,51 грн.,3% річних 25,47 грн., 600 грн. вартості дослідження, усього 6194,02 грн. Також, просить відшкодувати понесені судові витрати по оплаті судового збору. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2014 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Стягнуто з ПАТ «УОСК» на користь [PERSON]. суму страхового відшкодування в загальному розмірі 6194,02 грн. та понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору 243,60 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2014 року заочне рішення Київського районного суду м. Харкова скасовано, справа призначена до розгляду в загальному порядку. (а.с. 105) Під час судового розгляду позивач [PERSON], уточнивши позовні вимоги 09.12.2014 року просить стягнути з відповідача суму понесених нею витрат по ремонту автомобіля в загальному розмірі 4317,57 грн. з врахуванням пені 243,46 грн. та інфляційних витрат 185,75 грн. Також, просить відшкодувати понесені витрати на дослідження транспортного засобу 600 грн. та витрати по оплаті судового збору. (а.с. 136-137). Зазначає, що з розміром страхового відшкодування вона не згодна, оскільки з нею не погоджували розмір страхового відшкодування, цих грошових коштів не вистачило на ремонт автомобіля, у зв'язку з чим просить відшкодувати фактично понесені витрати на ремонт пошкодженого автомобіля. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, враховуючи надані нею чеки щодо понесених витрат. Відповідач в судове засідання не з*явився, просить розглядати справу у їх відсутність, надавши заперечення щодо уточнених позовних вимог в письмовому вигляді. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що на підставі полісу № 6704177 відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «УОСК», зі строком дії договору з 21.09.2013 року по 20.09.2014 року. ( а.с. 49). Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 29.01.2014 року сталося ДТП за участю двох автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], власником якого є [PERSON](а.с.13). Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 24.02.2014 року [PERSON] визнано винним у ДТП 29.01.2014 року та призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона зобов'язується у разі настання певної події виплатити другій стороні або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно вимог ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 30.01.2014 року звернулася з заявою до відповідача щодо страхового випадку. 27.03.2014 року [PERSON] подала до ПАТ «УОСК» заяву про страхове відшкодування. (а.с. 88-90). Згідно наданих відповідачем доказів, за заявкою відповідача був складений звіт № 95/2014 дослідження спеціаліста -автотоварознавця від 21.05.2014 року, за яким матеріальний збиток, завданий власникові Шевроле д.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 2810,57 грн. (а.с. 92-98). 29.05.2014 року ПАТ «УОСК» складено страховий акт, за яким визначено суму страхового відшкодування в розмірі 1441,64 грн. та 29.05.2014 року дана сума була перерахована позивачу [PERSON] згідно платіжного доручення №3465 від 29.05.2014 року. (а.с. 84-85,86 об.) При цьому суд зазначає, що даних на підтвердження відправки позивачу страхового акту щодо погодження суми страхового відшкодування у розмірі 1441,64 грн. надано не було. Це підтверджується поясненнями позивача в судовому засіданні, яка зазначила, що з нею сума страхового відшкодування погоджена не була та ті обставини, що страховий акт та платіжне доручення проведено в один день - 29.05.2014 року. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Звертаючись до суду з уточненими позовними вимогами, позивач зазначає, що нею автомобіль відремонтовано та представлені докази на підтвердження понесених витрат в сумі 6330 грн. ( 2830 грн. щодо проведення ремонтних робіт + 3500 грн. витрати на запчастини). Враховуючи, що позивачем надані докази в обґрунтування понесених витрат по ремонту пошкодженого автомобіля від ДТП 29.01.2014 року, суд вважає дані вимоги обґрунтованими та відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, за відрахуванням франшизи 1000 грн. та виплаченого страхового відшкодування 1441, 64 грн. (6330-1441,64 -1000=3888,36 грн.) Стосовно позовних вимог [PERSON]. про стягнення пені за час затримки та інфляційних витрат, суд не вбачає підстав для виплати позивачу пені за прострочення виплати згідно вимог 36.5. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та інфляційних витрат за ст. 625 ЦК України, оскільки фактично ремонт пошкодженого автомобіля було проведено лише в грудні 2014 року. Також, не підлягають стягненню і витрати щодо проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 600 грн., оскільки витрати за проведення експертного дослідження не відносяться до судових витрат відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню документально підтверджені витрати позивача при подачі позову по оплаті судового збору.

Outcome: partial