Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги мотивував тим, що 14 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 313-Ф/07, відповідно до якого отримав кредиту у розмірі 260 000,00 доларів США на строк до 13 вересня 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15 % річних. 20 серпня 2007 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 313-Ф/07 від 14 вересня 2007 року, відповідно до якої п. 21 кредитного договору викладено в наступній редакції: «В забезпечення виконання зобов`язання за дійсним договором банком прийнято в іпотеку нерухомого майна - 4-кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] згідно договору іпотеки від 20 серпня 2009 року, укладеного між банком та [PERSON] , який є невід`ємною частиною дійсного договору». 20 серпня 2009 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку 4-кімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 11 січня 2018 року, ринкова вартість 4-кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , становить у розмірі 3 950 000,00 грн. 09 грудня 2011 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі -316 500,03 доларів США та 435 536,47 грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. У зустрічному позові [PERSON] до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим відмовлено. 23 травня 2011 року рішенням Апеляційного суду місті Києва рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі -316 500,03 доларів США та 435 536,47 грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. В іншій частині позову відмовити. Зустрічний позов [PERSON] задоволено. Визнати договір поруки № 313-Ф/07-Р від 14 вересня 2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Укргазбанк» на [PERSON] - припиненим. 24 жовтня 2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду місті Києва від 23 травня 2011 року скасовано, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2011 року залишено в силі. 17 жовтня 2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк» про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на майно, визнання договорів іпотеки недійсними задоволено у повному обсязі: встановити як такий, що має юридичне значення, факт проживання однією сім`ю [PERSON] та [PERSON] з січня 2005 року до грудня 2013 року. Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] від 13 вересня 2011 року, укладений між [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] та [PERSON] , з іншої. Визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на наступне майно: грошові кошти, які перебувають на рахунках у Кредитній спілці «Добробут» за договором №ОД00-0036-Д від 09.02.2006 року, договором №ОД00-0041-Д від 27.11.2007 року та договором №ОД00-0042-Д від 27.11.2007 року; квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4046; квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4048; квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4050; квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] ; побутову техніку та інші предмети побуту. Виділити [PERSON] із спільної сумісної власності 1/2 частку майна, визнавши за нею право власності на наступне майно: квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4046; квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4048; квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4050; квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Виділити [PERSON] із спільної сумісної власності 1/2 частку майна, визнавши за ним право власності на наступне майно: грошові кошти, які перебувають на рахунках у Кредитній спілці «Добробут» за договором №ОД00-0036-Д від 09.02.2006 року, договором №ОД00-0041-Д від 27.11.2007 року та договором №ОД00-0042-Д від 27.11.2007 року; побутову техніку та інші предмети побуту. Визнати Договір іпотеки від 20 серпня 2009 року, укладений між ПАТ АБ «Украгзбанк», що знаходиться у м. Київ, вул. Єреванська, 1 ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 23697280 та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) посвідчений і зареєстрований 20.08.09 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа недійсним та внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 8986550 від 20.08.2009 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума 85915553ГО). Внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна №8986161 від 20.08.2009 року, яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума 74Г7А08БАА). Визнати Договір іпотеки №1 від 20 серпня 2009 року, укладений між ПАТ АБ «Украгзбанк», що знаходиться у м. Київ, вул. Єреванська, 1 ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 23697280 та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) посвідчений і зареєстрований 20.08.09 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа недійсним та внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 8986543 від 20.08.2009 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума В049818Б78). Внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна №8985890 від 20.08.2009 року, яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума 1813АДБ9Е9). Визнати Договір іпотеки №2 від 20 серпня 2009 року, укладений між ПАТ АБ «Украгзбанк», що знаходиться у м. Київ, вул. Єреванська, 1 ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 23697280 та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) посвідчений і зареєстрований 20.08.09 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа недійсним та внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 8986533 від 20.08.2009 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума БЗД1849ГЕА). Внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна №8985970 від 20.08.2009 року, яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума ЕАВЕД98БГ9). Визнати Договір іпотеки від 13 вересня 2011 року, укладений між ПАТ КБ «Євробанк», що знаходиться у м. Київ, б-р Тараса Шевченка, 35 ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 33305163 та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) посвідчений і зареєстрований 30.09.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа недійсним та внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 11674144 від 30.09.2011 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] . Внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна №11674161 від 30.09.2009 року, яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] . 03 червня 2015 року між [PERSON] , [PERSON] та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . 17 травня 2016 року рішенням Апеляційного суду Одеської області скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк», Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно, визнання недійсними договорів іпотеки та вилучення з державного реєстру прав на нерухоме майно номерів запису про іпотеку і скасування та вилучення записів про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна і ухвалити в цій частині нове рішення. Відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк», Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно, визнання недійсними договорів іпотеки та вилучення з державного реєстру прав на нерухоме майно номерів запису про іпотеку і скасування та вилучення записів про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна. В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2014 року залишити без змін. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором 313-Ф/07 від 14 вересня 2007 року станом на 25 січня 2018 2019 року загальна заборгованість становить у розмірі 539 234 доларів США, що складається із строкової заборгованості по кредиту у розмірі 80 820,00 доларів США, простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 150 280,00 доларів США, поточної заборгованості по процентам у розмірі 2 476,86 доларів США, простроченої заборгованості по процентам у розмірі 305 657,33 доларів США та 11 983 527,14 грн., що складається з пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 931 377,26 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 7 960 099,88 грн., штрафу за невиконання п.п. 3.3.1-3.3.13 договору іпотеки у розмірі 95 050,00 грн. У зв`язку з чим та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач остаточно просить звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки без заставної від 20 серпня 2009 року за реєстровим № 4056, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] , а саме: квартиру [ADDRESS] і яка належить на праві приватної власності [PERSON] , встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON] , що знаходиться з адресою: [ADDRESS] шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності від 11 січня 2018 року в розмірі 3 950 000,00 грн., з вартості реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» за кредитним договором № 313-Ф/07 від 14 вересня 2007 року в розмірі 539 234,19 доларів США та 11 983 527,14 грн., з яких: заборгованість по кредиту строкова - 80 820,00 доларів США, заборгованість по кредиту прострочена - 150 280,00 доларів США, заборгованість по процентам поточна - 2 476,86 доларів США, заборгованість по процентам прострочена - 305657,33 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 3 931 377,26 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів - 7 960 099,88 грн., штраф за неналежне виконання п.п. 3.3.1-3.3.13 Договору іпотеки - 95 050,00 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 05 червня 2018 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів. 12 червня 2018 року ухвалою суду витребувано у Адміністрації державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію щодо перетину (в`їзд-виїзд) кордону України громадянином Республіки Молдова [PERSON] , [INFO] , посвідчення особи [NUMBER] від 20.03.2013, ідентифікаційний номер 0981407041141, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (Україна), місце проживання: [ADDRESS] , в період з січня 2015 року по дату надання відповіді та інформацію про місце реєстрації або місце перебування [PERSON] на території України; та у Міграційній службі України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9) інформацію про отримання [PERSON] , [INFO] , посвідчення особи [NUMBER] від 20.03.2013, ідентифікаційний номер 0981407041141, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (Україна), місце проживання: [ADDRESS] , посвідки на тимчасове проживання, посвідки на постійне проживання, отримання статусу особи без громадянства, або отримання статусу біженця або особи, яка потребує захисту із вказанням місця реєстрації, або місця перебування [PERSON] на території України. 15 серпня 2018 року цивільну справу в порядку визначеному ст. 14 ЦПК України передано в провадження судді Арапіної Н.Є. 21 листопада 2018 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 17 січня 2019 року ухвалою суду доручено Компетентному органу Республіки Молдова: вручити відповідачу [PERSON] , [INFO] , проживаючому за адресою: [ADDRESS] , повідомлення про слухання справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки на 03 жовтня 2019 року о 11 год. 00 хв. (резервна дата 17 жовтня 2019 року о 11 год. 00 хв.) в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва за адресою: Україна, місто Київ, вулиця А. Кошиця, 5 каб. 109; витребувати у відповідача [PERSON] пояснення по суті позовних вимог. У зв`язку із зазначеним провадження у справі було зупинено. 02 жовтня 2019 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. 03 жовтня 2019 року ухвалою суду Доручено Компетентному органу Республіки Молдова: вручити відповідачу [PERSON] , [INFO] , проживаючому за адресою: [ADDRESS] , повідомлення про слухання справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки на 03 липня 2020 року о 10 год. 00 хв. (резервна дата 10 липня 2020 року о 10 год. 00 хв.) в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва за адресою: Україна, місто Київ, вулиця А. Кошиця, 5 каб. 109; витребувати у відповідача [PERSON] пояснення по суті позовних вимог. У зв`язку із зазначеним провадження у справі було зупинено. 03 липня 2020 року ухвалою суду відновлено провадження по справі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив про неможливість звернення до суду в період чинності рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк» про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на майно, визнання договорів іпотеки недійсними. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві, який долучено до матеріалів справи. Просив застосувати строки позовної давності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 14 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 313-Ф/07, відповідно до якого отримав кредиту у розмірі 260 000,00 доларів США на строк до 13 вересня 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15 % річних (а.с. 7-12, том 1). 20 серпня 2007 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 313-Ф/07 від 14 вересня 2007 року, відповідно до якої п. 21 кредитного договору викладено в наступній редакції: «В забезпечення виконання зобов`язання за дійсним договором банком прийнято в іпотеку нерухомого майна - 4-кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] згідно договору іпотеки від 20 серпня 2009 року, укладеного між банком та [PERSON] , який є невід`ємною частиною дійсного договору» (а.с. 13-14, том 1). 20 серпня 2009 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки без оформлення заставної, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку 4-кімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-21, том 1). Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 11 січня 2018 року, ринкова вартість 4-кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , становить у розмірі 3 950 000,00 грн. (а.с. 26-63, том 1). 09 грудня 2011 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі -316 500,03 доларів США та 435 536,47 грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. У зустрічному позові [PERSON] до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим відмовлено (а.с. 90-94, том 1). 23 травня 2011 року рішенням Апеляційного суду місті Києва рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі -316 500,03 доларів США та 435 536,47 грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. В іншій частині позову відмовити. Зустрічний позов [PERSON] задоволено. Визнати договір поруки № 313-Ф/07-Р від 14 вересня 2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Укргазбанк» на [PERSON] - припиненим (а.с. 86-89, том 1). 24 жовтня 2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду місті Києва від 23 травня 2011 року скасовано, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2011 року залишено в силі (а.с. 82-85, том 1). 17 жовтня 2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк» про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на майно, визнання договорів іпотеки недійсними задоволено у повному обсязі: встановити як такий, що має юридичне значення, факт проживання однією сім`ю [PERSON] та [PERSON] з січня 2005 року до грудня 2013 року. Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] від 13 вересня 2011 року, укладений між [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] та [PERSON] , з іншої. Визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на наступне майно: грошові кошти, які перебувають на рахунках у Кредитній спілці «Добробут» за договором №ОД00-0036-Д від 09.02.2006 року, договором №ОД00-0041-Д від 27.11.2007 року та договором №ОД00-0042-Д від 27.11.2007 року; квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4046; квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4048; квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4050; квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] ; побутову техніку та інші предмети побуту. Виділити [PERSON] із спільної сумісної власності 1/2 частку майна, визнавши за нею право власності на наступне майно: квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4046; квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4048; квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4050; квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Виділити [PERSON] із спільної сумісної власності 1/2 частку майна, визнавши за ним право власності на наступне майно: грошові кошти, які перебувають на рахунках у Кредитній спілці «Добробут» за договором №ОД00-0036-Д від 09.02.2006 року, договором №ОД00-0041-Д від 27.11.2007 року та договором №ОД00-0042-Д від 27.11.2007 року; побутову техніку та інші предмети побуту. Визнати Договір іпотеки від 20 серпня 2009 року, укладений між ПАТ АБ «Украгзбанк», що знаходиться у м. Київ, вул. Єреванська, 1 ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 23697280 та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) посвідчений і зареєстрований 20.08.09 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа недійсним та внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 8986550 від 20.08.2009 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума 85915553ГО). Внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна №8986161 від 20.08.2009 року, яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума 74Г7А08БАА). Визнати Договір іпотеки №1 від 20 серпня 2009 року, укладений між ПАТ АБ «Украгзбанк», що знаходиться у м. Київ, вул. Єреванська, 1 ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 23697280 та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) посвідчений і зареєстрований 20.08.09 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа недійсним та внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 8986543 від 20.08.2009 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума В049818Б78). Внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна №8985890 від 20.08.2009 року, яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума 1813АДБ9Е9). Визнати Договір іпотеки №2 від 20 серпня 2009 року, укладений між ПАТ АБ «Украгзбанк», що знаходиться у м. Київ, вул. Єреванська, 1 ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 23697280 та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) посвідчений і зареєстрований 20.08.09 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа недійсним та внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 8986533 від 20.08.2009 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума БЗД1849ГЕА). Внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна №8985970 від 20.08.2009 року, яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума ЕАВЕД98БГ9). Визнати Договір іпотеки від 13 вересня 2011 року, укладений між ПАТ КБ «Євробанк», що знаходиться у м. Київ, б-р Тараса Шевченка, 35 ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 33305163 та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) посвідчений і зареєстрований 30.09.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа недійсним та внести запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 11674144 від 30.09.2011 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] . Внести запис про скасування державної реєстрації прав до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна №11674161 від 30.09.2009 року, яким накладено заборону на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 95-99, том 1). 03 червня 2015 року між [PERSON] , [PERSON] та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 139, том 1). 17 травня 2016 року рішенням Апеляційного суду Одеської області скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк», Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно, визнання недійсними договорів іпотеки та вилучення з державного реєстру прав на нерухоме майно номерів запису про іпотеку і скасування та вилучення записів про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна і ухвалити в цій частині нове рішення. Відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк», Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно, визнання недійсними договорів іпотеки та вилучення з державного реєстру прав на нерухоме майно номерів запису про іпотеку і скасування та вилучення записів про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна. В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2014 року залишити без змін (а.с. 99-104, том 1). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором 313-Ф/07 від 14 вересня 2007 року станом на 25 січня 2018 2019 року загальна заборгованість становить у розмірі 539 234 доларів США, що складається із строкової заборгованості по кредиту у розмірі 80 820,00 доларів США, простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 150 280,00 доларів США, поточної заборгованості по процентам у розмірі 2 476,86 доларів США, простроченої заборгованості по процентам у розмірі 305 657,33 доларів США та 11 983 527,14 грн., що складається з пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 931 377,26 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 7 960 099,88 грн., штрафу за невиконання п.п. 3.3.1-3.3.13 договору іпотеки у розмірі 95 050,00 грн. (а.с. 64-69, 70, том 1, а.с. 70-96, 130-143, том 2). 22 червня 2017 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про виконання порушеного зобов`язання за кредитним договором 313-Ф/07 від 14 вересня 2007 року (а.с. 71-72, 73. 74, 75, том 1). Між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому предметом доказування є належне виконання умов кредитного договору. Представник позивача в обґрунтування вимог зазначив, що оскільки до відповідача перейшло право власності на предмет іпотеки, тому він набув статусу іпотекодавця та несе всі його обов`язки за іпотечним договором. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю, оскільки 09 грудня 2011 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, тому позивач змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Отже, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з пропущенням строку позовної давності. Крім того, оскільки у січні 2010 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у квітня 2018 року, тому про відсутні підстави для нарахування поточної заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 2 476,86 доларів США, простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 305 657,33 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 931 377,26 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 7 960 099,88 грн. та штрафу за невиконання п.п. 3.3.1-3.3.13 договору іпотеки у розмірі 95 050,00 грн. Представник позивача скористався своїм правом подачі відповіді на відзив на позовну заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив про не пропущення строку позовної давності. Так, 17 жовтня 2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк» про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на майно, визнання договорів іпотеки недійсними задоволено у повному обсязі. Цим рішенням, зокрема, виділено [PERSON] із спільної сумісної власності 1/2 частку майна, визнавши за нею право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4046; квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та придбана за договором купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року, за реєстровим №4048 та визнано Договір іпотеки від 20 серпня 2009 року, укладений між ПАТ АБ «Украгзбанк», що знаходиться у м. Київ, вул. Єреванська, 1 ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 23697280 та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) посвідчений і зареєстрований 20.08.09 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа недійсним та внесено запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру іпотек відносно іпотеки 8986550 від 20.08.2009 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (контрольна сума 85915553ГО). Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2014 року скасовано. 15 травня 2016 року поновлено записи про іпотеку квартири. Тому в період чинності цього рішення суду звернення стягнення на предмет іпотеки було неможливим. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В постанові Верховного суду України у справі за № 6-145цс14 від 24 вересня 2015 року висловлена така правова позиція: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим як за пред`явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Отже, як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений, внаслідок чого виникла строкова заборгованість по кредиту у розмірі 80 820,00 доларів США та прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 150 280,00 доларів США. Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Умовами ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже, іпотекодержатель має право на підставі частин другої і третьої статті 16 Цивільного кодексу України, статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» захистити свої майнові права, звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та подав заяву про застосування строків позовної давності. Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме із цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності. За змістом статті 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків - до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний. Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Однією із підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників. Верховний Суд звертає увагу, що позовна давність переривається пред`явленням особою позову, а не постановленням судом судового рішення. Указаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 522/31199/13-ц (провадження 61-3872св18). Посилання представника позивач на неможливість звернення до суду в період чинності рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Євробанк» про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на майно, визнання договорів іпотеки недійсними не є поважними обставинами. У зв`язку із цим, звернувшись до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у січні 2010 року, який розглянутий судом по суті, банк перервав строк позовної давності у спорі щодо погашення останнім спірної кредитної заборгованості за тілом кредиту, а тому при зверненні у квітні 2018 року до суду із позовом у цій справі щодо тієї ж суми кредитної заборгованості за тілом кредиту, але шляхом вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, банк пропустив строк позовної давності. Щодо поточної заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 2 476,86 доларів США, простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 305 657,33 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 931 377,26 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 7 960 099,88 грн., штрафу за невиконання п.п. 3.3.1-3.3.13 договору іпотеки у розмірі 95 050,00 грн., суд вважає таке. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 14-10цс18. Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Також поряд із порукою, за своєю правовою природою акцесорним характером володіє і неустойка, яка, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята статті 261 ЦК України). Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. Оскільки, у січні 2010 року позивач звернувся до суду із позовними вимогами про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором до боржника, тому такими діями позивач змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Отже, оскільки у січні 2010 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у квітня 2018 року, тому суд приходить висновку про відсутність правових підстав для нарахування поточної заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 2 476,86 доларів США, простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 305 657,33 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 931 377,26 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 7 960 099,88 грн. та штрафу за невиконання п.п. 3.3.1-3.3.13 договору іпотеки у розмірі 95 050,00 грн. З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити повністю, у зв`язку з пропущенням строків позовної давності. Представник відповідача просив про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 21 000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: approved