Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

08.08.2017 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором банківського обслуговування № б/н від 07.09.2015 року у розмірі 105770,49 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 07.09.2015 року товариством з обмеженою відповідальністю "ТД СТИЛЬ-ПАК" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку відповідно до якої ТОВ "ТД СТИЛЬ-ПАК" приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, які разом із цією заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 07.09.2015 року (далі - Договір) та взяло на себе зобов'язання виконувати умови Договору. Відповідно до умов цього договору позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, надавши ТОВ "ТД СТИЛЬ-ПАК" на поточний рахунок [NUMBER] кредитний ліміт на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів у розмірі 65000,00 грн. Зобов'язання за вказаним Договором забезпечено Договором поруки №POR1441783651788 від 09.09.2015 року, укладеним з поручителем [PERSON]. Згідно п.1.1. Договору поруки, предметом є надання поруки Відповідачем перед Банком, за виконання ТОВ "ТД СТИЛЬ-ПАК" всіх своїх зобов'язань за Договором Б/Н від 07.09.2015 року. ТОВ "ТД СТИЛЬ-ПАК" взяті на себе Договором зобов'язання належним чином не виконує унаслідок чого станом на 22.05.2017 року утворилася заборгованість перед позивачем АТ КБ "ПриватБанк" у сумі 144970,73 грн. У зв'язку з цим позивач звертається до суду за захистом своїм прав шляхом стягнення частини боргу ТОВ "ТД СТИЛЬ-ПАК" з поручителя [PERSON] у сумі 105770,49 грн., яка складається з: 51142,15 грн. - заборгованість за кредитом; 48849,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5779,07 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом (за період з 22.04.2016 року по 22.05.2017 року). Відповідачем відзив на позовну заяву не надано. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач двічі належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, однак, матеріали повернулися на адресі суду за повідомленням поштового зв'язку "за сплином терміну зберігання". Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.09.2015 року між сторонами укладено Договір банківського обслуговування № Б/Н від 07.09.2015 року відповідно до якого АТ КБ "ПриватБанк" надав ТОВ "ТД СТИЛЬ-ПАК" на поточний рахунок [NUMBER] кредитний ліміт на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів у розмірі 65000,00 грн. Зі свого боку ТОВ "ТД СТИЛЬ-ПАК" взяло на себе зобов'язання повернути АТ КБ "ПриватБанк" одержані кредитні кошти у строки та на умовах, визначених у Договорі. Зобов'язання за вказаним Договором забезпечено Договором поруки №POR1441783651788 від 09.09.2015 року, укладеним з поручителем [PERSON]. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що третя особа - ТОВ "ТД СТИЛЬ-ПАК" належним чином не виконало взяті на себе зобов'язання за Договором банківського обслуговування № Б/Н від 07.09.2015 року, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка зі змісту розрахунків АТ КБ "ПриватБанк" становить 144970,73 грн. Доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого банком, чи власного розрахунку заборгованості відповідачем, а також третьою особою, до суду не подано. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно умов Договору поруки [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання ТОВ "ТД СТИЛЬ-ПАК" усіх зобов'язань за кредитним договором, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною (п. 1.5 договору). (а.с. ) Відповідно до ч. ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановлено в договору поруки. Судом встановлено, що згідно пункту 4.1 Договору поруки №POR1441783651788 сторони дійшли згоди, що порука припиняється через 15 років з моменту укладення зазначеного договору. Відповідно, оскільки договір поруки укладено 09.09.2015 року то порука за цим договором припиняється 09.09.2030 року. Оскільки у зв'язку з порушеннями зобов'язань за Договором банківського обслуговування № Б/Н від 07.09.2015 року станом на 22.05.2017 року виникла заборгованість в розмірі 144970,73 грн., суд приходить до висновку, що позивач АТ КБ "ПриватБанк" обґрунтовано просить стягнути частину цієї заборгованості з поручителя [PERSON] З урахуванням вищенаведеного позов АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості у сумі 105770,49 грн., яка складається з: 51142,15 грн. - заборгованість за кредитом; 48849,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5779,07 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом (за період з 22.04.2016 року по 22.05.2017 року) підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1600 грн.

Outcome: approved