Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

13 травня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську, третя особа ПАТ "ДТЕК" Павлоградвугілля" про розмір середньої заробітної плати для призначення страхової виплати в зв'язку зі стійкою втратою працездатності. 10 березня 2016 року уточнила свої позовні вимоги, звернувшись з позовом до ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську, ПАТ "ДТЕК" Павлоградвугілля", третя особа Павлоградська міжрайонна виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про розмір середньої заробітної плати для призначення страхової виплати в зв'язку зі стійкою втратою працездатності. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона, працювала за професією "машиніст котла (кочегар)" на ВСП шахта "Степова" ВАТ "Павлоградвугілля" (правонаступник ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля") і в зв'язку з захворюванням була звільнена з підприємства 29 липня 2008 року за станом здоров'я, на підставі ч.2 ст.40 КЗпП України. Рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини м.Кривого Рогу від 28 жовтня 2008 року, пртокол №2450, виявлені захворювання визнано професійними захворюваннями. На підтвердження її захворювання на профзахворювання на підприємстві було складено акт форми П-4 від 27 листопада 2008 року. Висновком первинної МСЕК від 23 грудня 2008 року їй було встановлено 25% стійкої втрати професійної працездатності з 22 грудня 2008 року, після чого вона звернулася до ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську для призначення їй, як одноразової допомоги, так і щомісячної страхової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. На запит робочого органу ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську, у відповідність до вимог п.22 "Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням", затвердженого постановою КМУ від 26 вересня 2001 року, ВСП шахтою "Степова" ВАТ "Павлоградвугілля" було надано довідку №32 від 20 січня 2009 року про середню заробітну плату (дохід) [PERSON] (в календарних днях), з якої розраховуються страхові виплати, але яка, на її думку, була виготовлена з грубими порушеннями діючого законодавства, а саме: не відповідає вимогам п.10 та п.11 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" та п.п.7-9,14 Порядку із змінами, що привело до грубого порушення чинного законодавства ст.ст.21,28 Закону №1105 та її права на повне та своєчасне відшкодування шкоди. Невідповідність наданої довідки №32 від 20 січня 2009 року чинному законодавству полягає у наступному. Згідно п.11 ст. 34 Закону № 1105, - при обчисленні середньомісячного заробітку враховуються основна і додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які включаються до фонду оплати праці і підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Дана норма Закону (п. 11 ст. 34) передбачає беззаперечне включення до розрахунку середньої заробітної плати (доходу) сум, які, згідно з Інструкцією зі статистики заробітної плати від 13 січня 2004 року № 5 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713), відносяться (входять) до фонду основної та додаткової заробітної плати та нараховані в розрахунковому періоді. Стосовно «інші заохочувальні та компенсаційні виплати», то вони включаються до розрахунку середньої заробітної плати (доходу) за умови, а саме: нараховані суми повинні відноситися до фонду оплати праці, тобто з них сплачуються страхові внески та підлягати обкладенню прибутковим податком з громадян. Згідно з пунктами 7-9 Порядку, середня заробітна плата (грошове забезпечення) застрахованої особи обчисляється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну, інші заохочувальні та компенсаційні витати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до ЗУ «Про оплату праці», та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сточувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати. Зокрема, основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат, які входять до структури заробітної належать виплати у формі винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Розрахунковий період: січень - червень 2008 року - не оспорюється, також не оспорюється кількість календарних днів - 134 (18 + 13 + 24 + 30 + 19 + 30 = 134, без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин: тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за...) В заробітну плату (дохід) не включено всі належні нарахування за: січень 2008 р. - червень 2008 р. Січень: 1421.83 - 339.36 - 169.68 = 912.81 грн. - не оспарюється; Лютий: 1240.27 - 429.05 - 257.43 = 553.79 грн. - не оспарюється; Березень: 1180.06 - 257.43 = 922.63 грн. - в довідці зазначено 838.63 грн., не включена премія - 84.00 грн, код 237; Квітень: 1660.12 грн. - не оспарюється: Травень: 1387.90 - 326.00 - 130.40 = 931.50 грн. - не оспарюється: Червень: 3376.48 грн. - в довідці зазначено 1243.32 грн, не включено 2133.16грн. - лікування за рахунок підприємства, код 438(путівка). Все це призвело до заниження середньої заробітної плати (доходу), прийнятої для призначення страхової виплати, в зв'язку з встановленням стійкої втрати професійної працездатності, а також порушення законодавчих та нормативно-правових актів про страхування від нещасного випадку, неналежного виконання умов страхування, встановлених законодавством. Розрахунок середньої заробітної плати (доходу) (за січень 2008 р. - червень 2008 р., у відповідно до пункту 14 Порядку). Середньоденна заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу), з якої сплачувалися страхові внески (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин): 912.81 +553.79 + 922.63 + 1660.12 + 931.50 + 3376.48 = 8 357 грн. 33 коп. - на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком) - за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності): 8357.33 : (18 + 13 +24 + 30+ 19 + 30) = 8357.33 : 134 = 62 грн. 37 коп. Звертає увагу суду, що, відповідно до п. 14 Порядку 1266 зі змінами - порядок обчислення середньоденної заробітної плати (дохід) - для обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили стійку втрату працездатності та порядок обчислення середньоденної заробітної плати (дохід) за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття - однотожний (однаковий). І в зв'язку з цим не зрозуміло, як так може бути, що при однаковому порядку обчислення, за один і той же розрахунковий період, середньоденна заробітна плата (дохід) - різний, середньоденна заробітна плата (дохід), згідно довідки від 17 січня 2013 року, для розрахунку виплат на випадок безробіття становить 62.37 грн., середньоденна заробітна плата (дохід), згідно довідки від 20 січня 2009 року № 32, для розрахунку страхових виплат становить 45.82 грн., різниця становить: 62.37 - 45.82 = 16.55 грн. Тобто є невідповідність чинному законодавству. Середньомісячна заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати (доходу) на середньомісячну кількість календарних днів - 30.44. 62.37 х 30.44 = 1 898 грн. 54 коп. Отже, згідно розрахунку, середня заробітна плата (дохід) для призначення страхової виплати у відповідності до чинного законодавства становить - 1 898 грн. 54 коп. Згідно довідки № 32 від 20 січня 2009 року, виготовлену відповідачем-2 та постанови від 04 лютого 2009 року N0415/5667/5667/2 та 3 відповідача-1, середньомісячна заробітна плата (дохід) перед настанням страхового випадку становила - 1 394.76 грн, що значно менше від середньомісячної заробітної плати (доходу) - 1 898 грн 54 коп, розрахованої у відповідності до пункту 14 Порядку (різниця становить - 503.78 грн). Звернувшись до відповідача-1 із заявою про перевірку середньомісячної заробітної плати (доходу), позивачка отримала відповідь від 17 грудня 2012 року № 1970/02-19 на № 1056/02-1ЗБ від 10 грудня 2012 року, де було зазначено - "що достовірність довідки про середню заробітну плату (дохід) № 32 від 20 січня 2009 року перевірено. Згідно акту перевірки № 4 від 27 лютого 2009 року - порушень не виявлено". Таким чином, вся відповідальність за достовірність довідки перекладається на відповідача-1 - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Пешотравенську Дніпропетровської області. Позивачка просить суд визнати вину ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську в порушенні законодавчих та нормативно-правових актів по страхуванню від нещасних випадків. Рішенням суду прийняти середню заробітну плату (дохід) [PERSON], для призначення страхової виплати у зв'язку зі стійкою втратою працездатності в розмірі 1 898 гривень 54 копійки. Зобов'язати ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську провести призначення з 22 грудня 2008 року щомісячної страхової виплати, прийнявши середню заробітну плату в розмірі 1 898,54 гривень та виплатити недонараховану суму щомісячної страхової суми по день ухвалення рішення суду по даній справі чи зміни обставин, у відповідності до чинного законодавства. Винести окрему ухвалу та направити матеріали справи до прокуратури для прийняття рішення про притягнення ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську до відповідальності за грубе порушення законодавчих та нормативно-правових актів по страхуванню від нещасних випадків та нанесення матеріальних збитків. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Доповнив, що є первинна довідка, де чітко зазначено, що сума 2 133,16 гривень - вартість путівки, була оплачена за рахунок підприємства, а потім почали подавати інші відомості. Є табуляграма, де код 438 - путівка за рахунок коштів підприємства, якщо ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" стверджує, що путівка купувалась за рахунок Фонду з тимчасової втрати працездатності, то тоді як ця сума потрапила в табуляграму позивачки? Фонд виділяє 446,56 гривень на людину, а решта коштів - підприємства. Представник відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Першотравенську в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду заперечення, згідно яких, вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] незаконними та необґрунтованими. Відділенням вірно, згідно вимог чинного законодавства було призначено страхові виплати позивачці. Позивачці 27 листопада 2008 року встановлено професійне захворювання, про що складено акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 27 листопада 2008 року. За висновком МСЕК від 23 грудня 2008 року позивачці було встановлено первинно 25% втрати професійної працездатності з 22 грудня 2008 року. Відділенням постановою про призначення потерпілій одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності № 0415/5667/5667/2 від 04 лютого 2009 року позивачці призначено одноразову допомогу та постановою про призначення потерпілому страхової виплати №0415/5667/5667/3 від 04 лютого 2009 року призначено щомісячні страхові виплати. Для розрахунку страхових виплат взято середню заробітну плату позивачки, відповідно довідки виданої підприємством №32 від 20 січня 2009 року за період січень - червень 2008 року, в розмірі 1 394,76 грн. Довідка про розмір середньої заробітної плати [PERSON] видавалися на запит ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську за зазначений в ньому період ( визначений відділенням період позивачкою не оскаржується) відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ №1266 від 26 вересня 2001 року. Посилання позивачки на те, що в довідці №32 від 20 січня 2009 року в березні 2008 року не включена премія - 84,00 грн. код 237 - премія у зв'язку зі святковими днями, є безпідставними, оскільки згідно з підп. "и" п.4 "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються виплати, пов'язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу, тощо. Також безпідставним, вважає, посилання позивачки на те, що в довідці №32 від 20 січня 2009 року за червень 2008 року не включено лікування за рахунок підприємства, тому, що згідно з п.3.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України №5 від 13 січня 2004 року, оплата путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення відноситься до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці. Крім того, в своєму уточненому позові позивачка не враховує те, що, згідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року, було задоволено частково апеляційну скаргу [PERSON] та скасовано рішення Першотравенського міського суду від 03 червня 2014 року в цивільній справі за позовом [PERSON] про розмір середньої заробітної плати для призначення страхової виплати у зв'язку зі стійкою втратою працездатності, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог до відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську та третьої особи ПАТ "ДТЕК" Павлоградвугілля". Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року було зобов'язано ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати [PERSON] із розрахунку середньої заробітної плати у розмірі 1 898 грн. 54 коп. В іншій частині вимог було відмовлено. А саме: було відмовлено в задоволенні вимог щодо визнання вини відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську в порушенні законодавчих та нормативно-правових актів по страхуванню від нещасних випадків, винесенні окремої ухвали та направленні матеріалів справи до прокуратури для прийняття рішення про притягнення відділення виконавчої дирекції фонду ССНВУ в м.Першотравенську до відповідальності за грубе порушення законодавчих та нормативно-правових актів по страхуванню від нещасних випадків та нанесення матеріальних збитків. Також, покладення всіх витрат по веденню справи в суді на відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську. З вказаним рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області позивачка погодилася та до касаційної інстанції його не оскаржувала. Тому вважає, що в даній частині уточненого позову провадження у справі повинно бути закрито у відповідності до п.2 ст.205 ЦПК України, оскільки ухвалено рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав. Оскільки рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, відділенням рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року було виконано. Згідно постанови відділення ВД ФССНВУ в м.Першотравенську про призначення доплати від 01 грудня 2014 р. № 0415/5667/5667/22 (копія надається) відділенням було призначено та виплачено доплату страхової виплати "щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати професійної працездатності" [PERSON] в розмірі 7 392,44 грн. за грудень 2008 року - жовтень 2014 року. Відповідно до постанови відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську № 0415/5667/5667/23 від 02 грудня 2014 р. (копія надається) було призначено потерпілій [PERSON] перераховану щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 601,02 грн., враховуючи новий розмір середньої заробітної плати 1 898 грн. 54 коп., визначений рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року та змінений довідкою МСЕК від 24 листопада 2014 року відсоток стійкої втрати працездатності у розмірі 20 % з 01 листопада 2014 по 01 листопада 2017 року. Тому, за період з листопада 2014 року по жовтень 2015 року при розрахунку різниці щомісячних страхових виплат із розрахунку заробітної плати, встановленої судом - 1 898,54 гривень, не було враховано перерахунок щомісячних страхових виплат, який відбувся в січні 2015 року. Фактично на виконання вказаного рішення було нараховано та сплачено відділенням доплату по щомісячних страхових виплатах за період з листопада 2014 року по жовтень 2015 року в розмірі 3 152,32 гривень. Всього на виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року відділенням було виплачено різницю щомісячних страхових виплат із розрахунку середньої заробітної плати встановленої судом 1 898 грн. 54 коп. в розмірі 10 544,76 грн. за період з 22 грудня 2008 року по жовтень 2015 року включно. Після набрання чинності рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопад 2014 року [PERSON] зверталася ще до суду з двома позовами до відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську про стягнення одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та про стягнення компенсації по щомісячній страховій виплаті. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року позовну заяву [PERSON] до відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську Дніпропетровської області про стягнення одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності було задоволено частково та стягнено з відділення на користь [PERSON] одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в розмірі 5 271 грн.00 коп. із розміру середньої заробітної плати встановленої судом 1 898,54 грн. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року. Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську № 0415/5667/5667/26 від 07 липня 2015 року (копія надається) рішення було виконано та призначено [PERSON] доплату страхової виплати "одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності" в розмір 5 271,00 грн. Рішенням Першотравенського міського суду від 23 квітня 2015 р. було стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську Дніпропетровської області на користь [PERSON] компенсацію за своєчасно невизначені та невиплачені суми щомісячної страхової виплати в розмірі 2 529,91 грн. ( виходячи з рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року). Вказане рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року. Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську № 0415/5667/5667/27 від 07 липня 2015 року (копія надається) рішення було виконано та призначено [PERSON] доплату страхової виплати "компенсація втрати частини доходу у зв'язку з порушенням терміну його виплати" в розмірі 2 529,91 грн. 01 грудня 2015 року відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську отримало ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до відділення, третьої особи - ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про визначення розміру середньої заробітної плати, зобов'язання здійснити призначення і перерахунок страхової виплати, якою було задоволено частково касаційну скаргу відділення та було скасовано рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року, - справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Постановою відділенню виконавчої дирекції Фонду ССНВУ в м.Першотравенську № 415/5667/5667/28 від 02 грудня 2015 року (копія надається) про продовження раніше визначеної щомісячної страхової виплати було продовжено потерпілій [PERSON] раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 476,42 гривень, з розрахунку середньої заробітної плати 1394,76 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року було вказано, що позовні вимоги [PERSON] не мають уточнень про те, які саме страхові виплати та за який період підлягають перерахунку із врахуванням середньої заробітної плати у розмірі 1 898,54 грн., що є необхідним для виконання такого судового рішення. В своєму уточненому позові [PERSON] знову не вказує які саме страхові виплати повинно бути перераховано та не враховує те, що відділенням виконавчої дирекції Фонду СССНВу в м.Першотравенську вже було виконано до 02 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року в повному обсязі з розрахунку середньої заробітної плати 1 898,54 грн. Тобто, уточнений позов знову не відповідає вимогам ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині: рішенням суду прийняти середню заробітну плату (дохід) [PERSON] для призначення страхової виплати в зв'язку з стійкою втратою працездатності в розмірі 1 898,54 гривень та зобов'язати ВВД ФССНВУ провести призначення з 22 грудня 2008 року щомісячної страхової виплати, прийнявши середню заробітну плату в розмірі 1 898,54 гривень та виплатити недонараховану суму щомісячної страхової суми по день ухвалення рішення суду чи зміни обставин у відповідності до чинного законодавства. Закрити провадження в справі в частині інших позовних вимог, оскільки, у відповідності до п.2 ст.205 ЦПК України, вже ухвалено рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Представник відповідача ПАТ "ДТЕК" Павлоградвугілля" позовні вимоги [PERSON] не визнав, підтримав позицію ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську, надав суду свої заперечення проти задоволення позову, в яких зазначив, що безпідставними є посилання позивачки про те що, в довідці № 2 від 20 січня 2009 року за червень 2008 року не включена сума вартості путівки у розмірі 2 133, 16 грн., яку позивачка отримала на оздоровлення, як робітник підприємства та як застрахована особа. За змістом ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я (ч. 1 ст. 34 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Згідно п. 4 Порядку (тут і далі у редакції, що діяла станом на 29 липня 2008 року), розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Відповідно до п. 7 Порядку, середня заробітна плата застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. За ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (діяв станом на 29 липня 2008 року), для цілей цього Закону під терміном «заробітна плата» розуміються та інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом. Відповідно до п. 4.3.24 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як вартість путівок на відпочинок, оздоровлення та лікування на території України платника податку або його дітей віком до 18 років, які надаються йому безоплатно або із знижкою (у розмірі такої знижки) професійною спілкою, до якої зараховуються профспілкові внески такого платника податку - члена такої професійної спілки, створеної за законодавством України або за рахунок коштів відповідного фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування. В матеріалах справи містяться документи, аналіз яких дає підстави зробити висновок, що путівка, яка була надана позивачці, була надана за рахунок коштів відповідного фонду загальнообов'язкового державного. До даних документів відносяться : Довідка, видана Санаторієм - профілакторієм «САМАРА» від 07.04.2014 року №1, Довідка, видана Санаторієм - профілакторієм «САМАРА» від 10.04.2014 року №2, Лист Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 31 березня 2014 року №02-67-410. Також зазначає, що дана путівка в розмірі 2 133,16 грн. отримана позивачкою грошовою мірою, тобто позивачка не отримала дану суму як дохід або заохочення. Дана сума була тільки відображена в табуляграмі, але фактично ніяких нарахувань позивачці не зроблено. Просить відмовити позивачці в задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи позовні вимоги позивачки вважає безпідставними, оскільки предметом позовних вимог є оскарження дій працівників, спеціалістів ВВД ФССНВУ у м. Першотравенську та ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що полягають у наданні, на думку [PERSON], недостовірних даних відповідачем 2 та відповідачем 1 стосовно середньої заробітної плати позивачки шляхом не включення до неї належних нарахувань за період січня-червня 2008 року, що призвело до заниження середньої заробітної плати [PERSON] В обґрунтування своєї позиції, позивачка посилається на норми статті другої Закону України «Про оплату праці», яка визначає структуру заробітної плати, до якої належать, в тому числі, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати у вигляді оплати листка непрацездатності та у вигляді виділення путівки за рахунок коштів Третьої особи. На період вказаних вище правовідносин органи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у своїй діяльності керувалися нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18 січня 2001 року №2240 (далі - Закон України №2240), згідно яких часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій в порядку, визначеному правлінням Фонду здійснювалось відповідно до статті 48 Закону №2240, за рахунок коштів загальнообов'язкового державного страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, у межах асигнувань, що визначаються щорічно при затвердженні бюджету Фонду на наступний фінансовий рік. Фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) в 2008 році проводилось відповідно до постанови правління Фонду від 04 березня 2004 року №19 "Про затвердження Інструкції про часткове фінансування санаторіїв - профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, їх штатних нормативів, форм фінансової звітності та норм витрат на часткове фінансування". Враховуючи наведене, вважає позовні вимоги [PERSON] неправомірними, оскільки, за умовами пункту 3 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713, не належать до фонду оплати праці саме суми допомог та інших виплат у вигляді надання соціальних послуг, пов'язаних із санаторно-курортним лікуванням, здійсненні за рахунок коштів державного соціального страхування і цілком правомірно відповідачем 2 при обчисленні середньомісячного заробітку позивачки не включена оплата путівки на санаторно-курортне лікування та оздоровлення та допомога по тимчасовій непрацездатності. В судовому засіданні доповнила, що 469,56 гривень вартості путівки - це кошти Фонду, решта вартості - це кошти підприємства. Працюють лише зі страхувальником - з юридичною особою, кошти перераховуються лише на рахунок підприємства. 469,56 гривень (за 21 день) - це кошти із загальної вартості путівки, ця сума не оподатковується, страхові внески з неї не сплачуються, бо це є кошти із страхових внесків. Суму 2 487 гривень фонд не виділяв, це кошти підприємства і підприємство є розпорядником путівок. Профілакторій "Самара" є власністю ПАТ "ДТЕК" Павлоградвугілля". Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. Поясненнями сторін та матеріалами справи встановлено, що позивачку [PERSON] 29 липня 2008 року звільнено з посади машиніста котла (кочегара) ВСП шахта «Степова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі станом здоров'я, що перешкоджав продовженню роботи. 27 листопада 2008 року встановлено факт її хронічного професійного захворювання, про що складено акт форми П-4. Висновком обласної МСЕК від 23 грудня 2008 року № 2 їй встановлено 25 % втрати професійної працездатності, після чого вона звернулася до відповідача за виплатою одноразової допомоги та щомісячної страхової суми, які призначено їй, відповідно до постанов Відділення ВД ФССНВВПЗ у м. Першотравенську № 0415/5667/5667/3 та № 0415/5667/5667/2 від 04 лютого 2009 року. Для розрахунку страхових виплат взято середню заробітну плату позивача, згідно довідки ВСП шахта «Степова» ВАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 20 січня 2009 року № 32 за період із січня по червень 2008 року включно у розмірі 1 394, 76 гривень. Згідно довідки розмір нарахованої [PERSON] заробітної плати у березні 2008 року складав 838,63 гривень, а у червні - 1 243,32 гривень. Однак, з врахуванням виданої раніше підприємством довідки для розрахунку виплат на випадок безробіття та розрахункових листів до заробітної плати позивачки, вбачається, що у виплати не включено 84,00 гривень у березні та 2 133,16 гривень у червні 2008 року. За відомостями ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" 84,00 грн у березні 2008 року нараховано позивачці у якості премії під кодом 237 "Премії у зв'язку зі святковими днями, ювілейними датами", а у червні - 2 133,16 гривень під кодом 438 у якості вартості путівки на санаторно-курортне лікування та оздоровлення за рахунок підприємства. Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності" передбачено, що одним із завдань страхування від нещасного випадку є відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обов'язків. Згідно вимог п.1 ст.34 Закону сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Стаття 13 Закону передбачає, що страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, які спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну або психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат, є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Відповідно до п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати для обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року (далі Порядок), розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для застрахованих осіб є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Пунктом 11 ст. 34 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності", а саме: "при обчисленні середньомісячного заробітку враховуються основна і додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які включаються до фонду оплати праці і підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян" та відповідно до п. 7 Порядку, де середня заробітна плата застрахованої особи обчислюється, виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до закону України "Про оплату праці", та підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Довідка про розмір середньої заробітної плати [PERSON] видавалася на запит відділення виконавчої дирекції ФССНВУ в м.Першотравенську за зазначений в ньому період, відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року, середня заробітна плата за відповідний період була обчислена, виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно - правовими актами, прийнятими, відповідно до Закону України "Про оплату праці", та підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до п.22 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 1266 від 26 січня 2001 року, зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 949 від 18 липня 2007 року (далі Порядок), довідка про середню заробітну плату видається роботодавцем за вимогою застрахованої особи або робочих органів виконавчої дирекції Фондів на підставі платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або, які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Для оформлення страхових виплат на випадок безробіття, що має аналогічний до розрахунку страхових виплат від нещасного випадку й професійного захворювання порядок обрахунку середньомісячного заробітку потерпілого, позивачці видано іншу довідку про середній заробіток від 17 січня 2013 року № 92/1, яка за той самий розрахунковий період січень-червень 2008 року визначає середній заробіток позивачки у розмірі 1 898, 54 гривень. За цією довідкою середню заробітну плату позивачки обчислено з урахуванням премії за березень 2008 року у розмірі 84,00 грн та вартості путівки на оздоровлення у червні 2008 року у розмірі 2 133, 16 грн, що стало підставою заявленого позову. За змістом ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (тут і далі у редакції, що діяла станом на 29 липня 2008 року), сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я (ч. 1 ст. 34 Закону). У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду (ч. 2 ст. 34 Закону). Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 10 ст. 34 Закону). Такий Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі - Порядок). Згідно п. 4 Порядку (тут і далі у редакції, що діяла станом на 29 липня 2008 року), розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Відповідно до п. 7 Порядку, середня заробітна плата застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. За ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (діяв станом на 29 липня 2008 року), для цілей цього Закону під терміном «заробітна плата» розуміються також інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом. Відповідно до п. 4.3.24 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як вартість путівок на відпочинок, оздоровлення та лікування на території України платника податку або його дітей віком до 18 років, які надаються йому безоплатно або із знижкою (у розмірі такої знижки) професійною спілкою, до якої зараховуються профспілкові внески такого платника податку - члена такої професійної спілки, створеної за законодавством України, або за рахунок коштів відповідного фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно довідки ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 20 жовтня 2014 року № 27, п. 12.31 колективного договору, який діє на підприємстві, визначено, що в цілях оздоровлення працівників цілий рік поспіль, підприємство щомісячно перераховує грошові кошти на утримання санаторія-профілакторія «Самара». Отримання путівок в санаторій-профілакторій «Самара» проводиться протягом року на підставі заяви працівника. Вартість путівки для працівника складає 10 % вартості путівки. За довідкою підприємства від 19 грудня 2013 року № 3331 у червні 2008 року [PERSON] було видано путівку за рахунок власних коштів підприємства. 10% вартості путівки утримано із заробітної плати [PERSON], інші 90% вартості путівки нараховані у заробітну плату з відрахуванням відповідного податку. Додатково ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» повідомлено про підстави надання путівки з посиланням на п.12.31 Колективного договору. Вказаною нормою передбачено, що з метою оздоровлення працівників підприємство перераховує грошові кошти на утримання та безперебійну роботу санаторію-профілакторію «Самара». Видача путівки здійснюється за пільговою вартістю у розмірі 10%. Зазначені обставини свідчать про те, що до фонду додаткової заробітної плати належать як зарахована [PERSON] премія у якості одноразового заохочення, не пов'язаного з конкретними результатами праці, так і вартість путівки на оздоровлення за рахунок коштів підприємства. Вказані оплати фактично були враховані самим ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» при видачі [PERSON] 17 січня 2013 року довідки про середню заробітну плату для розрахунку виплат на випадок безробіття, який також здійснюється на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. У зв'язку з цим, посилання відповідачів на те, що нарахована [PERSON] премія не повинна бути включена до розрахунку середньої заробітної плати для визначення розміру страхової виплати на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати (затв. постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100) безпідставні, оскільки обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням має здійснюватись на підставі вказаного спеціального Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням (затв. постановою КМУ від 26.09.2001р. №1266). Пізніші посилання ПАТ «ДТЕК Павлогрздвугілля» на те, що нарахована [PERSON] вартість путівки на оздоровлення не повинна бути включена до розрахунку середньої заробітної плати для визначення розміру страхової виплати у зв'язку з тим, що оплата путівки здійснена за рахунок коштів фондів державного соціального страхування суперечать дійним обставинам. Так, первинно безпосередньо самим ПАТ "ДТЕК" Павлоградвугілля" у наведених вище довідках було підтверджено, що путівка [PERSON] надана ним саме за рахунок власних коштів підприємства. Код виплати у табуляграмі позивачки - №438, також передбачає путівки працівникам на лікування (за рахунок коштів підприємства, які оподатковуються), а код оплати путівки за рахунок коштів фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності має інший номер - 543, який у розрахункових листках [PERSON] не зазначений, що підтверджується копією табуляграми позивачки та кодифікатором видів оплати ПАТ "ДТЕК"Павлоградваугілля", оглянутим в судовому засіданні. Змінена позиція ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» відносно платника вартості путівки обґрунтована листами Санаторію-профілакторію «Самара» та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Проте, довідкою Санаторію-профілакторію "Самара" фактично підтверджено лише те, що [PERSON] у період з 16 червня 2008 року по 06 липня 2008 року перебувала у санаторії. Усі інші наявні у матеріалах справи листи вказаних установ не мають жодного підтвердження про надання конкретно [PERSON] путівки на оздоровлення за рахунок фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з зазначенням конкретної вартості цієї путівки та підстав. Так, зокрема, Павлоградською міжрайонною виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності повідомлено про свої загальні витрати у 2008 році та про те, що такі ж загальні витрати на санаторно-курортне лікування у І півріччі 2008 року у середньому на один людино-день склали суму у розмірі 469грн.56коп. Проте, такі відомості не вказують на надання [PERSON] путівки саме за рахунок фонду. Відповідно до положень п.12.30 Колективного договору ПАТ "ДТЕК" Павлоградвугілля", оглянутого в судовому засіданні, передбачено надання путівок, придбаних за рахунок фонду соціального страхування у відповідності до Інструкції правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності «Про порядок забезпечення застрахованих осіб та членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування». Доказів тому, що путівка надана [PERSON] у вказаному порядку матеріали справи не містять. Враховуючи наведене, нарахована [PERSON] у розрахунковому періоді та оподатковані премія та вартість путівки на оздоровлення за рахунок коштів підприємства підлягали врахуванню при визначенні розміру середньої заробітної плати у сумі 1 898,54 гривні для призначення їй страхової виплати. Тому, судом встановлено, що [PERSON] отримала додаткове благо у розмірі 90 % вартості путівки - як заробітну плату, що підтверджується даними бухгалтерського обліку ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» - сума у розмірі 2 133, 16 грн облікована за кодом виплати 438 (путівка на оздоровлення працівника за рахунок коштів підприємства), яка оподатковується та з якої справляються страхові внески. Доводи відповідачів про те, що виплати, пов'язані з ювілейними датами, до яких належить є премія у розмірі 84 грн, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, відхиляються, оскільки обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням здійснюється відповідно до спеціального підзаконного акта - Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266. Безпідставними є й доводи відповідачів про те, що оплата путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення згідно Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, не належить до фонду оплати праці, оскільки положення п. 3.2. Інструкції, на які вони посилаються, до виплат, що не входять до фонду оплати праці, відносять оплату путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення, здійснену саме за рахунок коштів фондів державного соціального страхування. При вищезазначених обставинах суд прийшов до висновку, що вартість путівки на оздоровлення, входить до розміру середнього заробітку для нарахування страхових виплат, пов'язаних з втратою професійної працездатності. Що стосується посилання представника відповідача - ВВД ФССНВУ в м.Першотравенська на необхідність закриття провадження в справі в частині вимог, на підставі п.2 ст.205 ЦПК України, оскільки вже ухвалено рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вважає їх безпідставними, оскільки ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року скасовано. Тому, суд вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги в частині прийняття середньої заробітної плати (дохід) позивачки, для призначення страхової виплати в зв'язку зі стійкою втратою працездатності в розмірі 1 898,54 гривні та зобов'язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську Дніпропетровської області провести призначення з 22 грудня 2008 року щомісячної страхової виплати [PERSON], прийнявши середню заробітну плату в розмірі 1 898,54 гривень, та виплатити недонараховану суму щомісячної страхової суми по день ухвалення рішення суду по даній справі чи зміни обставин, у відповідності до чинного законодавства. Інші вимоги позивачки задоволенню не підлягають як зайво заявлені у якості самостійних, оскільки вимоги щодо обов'язку відповідача здійснити перерахунок з врахуванням відповідної заробітної плати фактично включає їх. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову до суду, то судовий збір в розмірі 551,20 гривень слід стягти з відповідачів по справі на користь держави.

Outcome: approved