Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до Приватного підприємства "Холдер Агро", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] , про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи. Позов обґрунтовує тим, що 07.07.2019 року біля 05.20 год. на території земельної ділянки, що у с. Хлівчани Сокальського району Львівської області відбувся наїзд оприскувача-самохідного марки «Джон Дір», реєстраційний номер [NUMBER] на [PERSON] . Внаслідок наїзду [PERSON] від отриманих травм помер на місці події. У зв`язку з цим було відкрито кримінальне провадження дані про яке було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 12019140000000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Позивач стверджує, що власником вищенаведеного обприскувача є приватне підприємство «ХОЛДЕР АГРО», що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію машини Серія [NUMBER] . 21.06.2019 року [PERSON] здійснив наїзд на [PERSON] під час здійснення трудових обов`язків, в результаті чого настала смерть останнього. [PERSON] здійснював трудову діяльність на підставі наказу керівника приватного підприємства «ХОЛДЕР АГРО» про прийняття на роботу №15-К від 21.06.2019 року та відповідно до наказу директора підприємства №27-Гос від 21.06.2019 року [PERSON] з 22.06.2020 року був закріплений за транспортним засобом «Джон Дір» 4930, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач вважає, що приватне підприємство «ХОЛДЕР АГРО» має обов`язок, як власник джерела підвищеної небезпеки, та роботодавець водія, що на час події виконував трудові обов`язки на підставі трудового договору, відшкодувати їй моральну шкоду, завдану смертю її чоловіка. Позивач посилається на те, що [PERSON] був її чоловіком, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу від 01.05.1982 року, з яким вони разом проживали та вели спільне господарство, що також підтверджується довідкою Гійченської сільської ради від 07.11.2019 року № 758. Не потребує доводів те, що смерть близької людини в сім`ї - це завжди велике горе. В результаті трагічної смерті її чоловіка вона залишилася на схилі літ без підтримки близької їй людини, з якою спільно прожила більшу половину свого життя. Так, вона з покійним [PERSON] перебували у шлюбі з 01 травня 1982 року, виховували чотирьох прекрасних дочок: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дочки також зазнали значного морального потрясіння, їм важко в повній мірі усвідомити, що їхній батько передчасно та трагічно назавжди пішов з життя. Дочки дорослі і вже мають власне особисте життя, зайнятті своїми побутовими проблемами. Відтак в останні роки чоловік був її основною підтримкою, адже з дочками вони не так часто бачилися. Разом з чоловіком вони вели спільне господарство, покладалися у всьому один на одного. Тому його втрата є для неї важким потрясінням. З моменту цієї трагічної події пройшов веже понад рік, однак вона надалі не може оговтатися від такого горя і переживає сильне потрясіння. Попри те, що її чоловік був пенсійного віку, він також працював на ПП «Ротен» і матеріально утримував їх сім`ю. Так як вона є пенсіонеркою і не працює, основні витрати були покладені на нього. За стільки років спільного життя вона не могла уявити, що залишиться на старість одна без підтримки та міцного плеча свого чоловіка. Його смерть завдала і досі завдає їй надзвичайних душевних страждань. Через цей стрес вона погано спить вночі, стан її самопочуття значно погіршився. Зважаючи на її похилий вік такі тривалі хвилювання негативно впливають на стан її здоров`я. Такі обставини вимагають від неї додаткових зусиль по організації свого подальшого життя, для того, щоб перебороти чи бодай хоч трохи зменшити в собі той нестерпний біль і моральні страждання спричинених трагічною смертю та втратою близької людини. Досудове розслідування триває з 07.07.2019 року. За цей час в добровільному порядку моральної шкоди не було відшкодовано. Тому для належного захисту своїх прав вона звернулась за правовою допомогою. Через всі ці обставини вона постійно перебуває в пригніченому стані, втратила спокій, погіршилось самопочуття та психологічний стан. Це призводить до замикання в собі та своїх проблемах, а відповідно погіршує відносини з оточуючими людьми, близькими та рідними. Враховуючи викладене, сам факт трагічної смерті її чоловіка, [PERSON] , при встановлених обставинах свідчить про завдання моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, та моральних переживаннях, яких вона зазнала й продовжує зазнавати. Однак, оцінити розмір таких душевних страждань та життєвих змін об`єктивно неможливо, так як цінність такого поняття як "життя людини" не може бути визначено будь-яким матеріальним виміром і є вищим за таку оцінку. Проте, переживаючи таке горе, трагічну смерть чоловіка, що сталось внаслідок використання джерела підвищеної небезпеки, вона вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи. Позивач також зазначає, що діяння, внаслідок якого загинув її чоловік - [PERSON] , містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що є необережним. При цьому враховано наявність тяжких наслідків (смерть особи), спричинених цим діянням. Водій оприскувача [PERSON] керував оприскувачем - самохідним, що є джерелом підвищеної небезпеки, а тому мав вжити додаткових заходів для особистої безпеки та безпеки інших осіб. Водій оприскувача [PERSON] не дбав про особисту безпеку і здоров`я, а також про здоров`я та безпеку оточуючих в процесі виконання робіт. І хоча відшкодування моральної шкоди у заявленому розмірі повністю не зможе компенсувати те, що вона пережила, не поверне і тим більше не замінить їй чоловіка, але на скільки це можливо послугує тим матеріальним відшкодуванням моральної шкоди та є об`єктивним по відношенню до перенесених нею душевних страждань, хвилювань і моральних переживань. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У ч.2 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, зважаючи на норми цивільного законодавства, моральну шкоду, завдану смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, має обов`язок відшкодувати роботодавець [PERSON] - приватне підприємство «ХОЛДЕР АГРО», не залежно від наявності вини особи, яка заподіяла таку шкоду. Позивач просить стягнути з Приватного підприємства «ХОЛДЕР АГРО» на її користь моральну шкоду завдану смертю чоловіка, [PERSON] , у розмірі 600 000 (шістсот тисяч) грн. та судові витрати. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 03.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання. 12 серпня 2021 року ухвалою Жовківського районного суду Львівської області закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] до Приватного підприємства "Холдер Агро", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] , про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні о 15 год. 00 хв. 13 вересня 2021 року. 12 серпня 2021 року судом прийнято заяву позивачки [PERSON] про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 400 000 грн. та судові витрати (арк. спр. 136-141). У поданому на позовну заяву відзиві відповідач посилається на те, що, заявляючи позов до ПП «Холдер Агро», стверджуючи про наявність кримінального провадження (на стадії досудового слідства) за досить сумнівною статтею 286 КК України, позивач не вказує на те, що місцем події є поле в урочищі 31.ХЛВ.01, а сама подія відбулась при виконанні трудових обов`язків працівником ПП «Ротен» - [PERSON] під час виробничого процесу у ПП «Ротен», для забезпечення виконання якого ПП «Ротен» залучалася в користування сільськогосподарська техніка. Так, наїзд на потерпілого був здійснений оприскувачем JOHN DEERE 4930, який перебував в користуванні ПП «Ротен» на підставі договору між ПП «Холдер Агро» та ПП «Ротен». Відтак, додержання правил техніки безпеки та правил з охорони праці під час виробничого процесу, в даному випадку повністю контролювалося службовими особами ПП «Ротен». Дотримання правил техніки безпеки та охорони праці, за таких обставин, було явно поза волею ПП «Холдер Агро» та його службових осіб. Згідно з актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 07 липня 2019 року о 05 год. 15 хв. на ПП «Ротен» у відсотковому співвідношенні настання нещасного випадку, наїзд технікою, яка перебувала в користуванні становить 25,2 відсотки. Стан алкогольного сп`яніння потерпілого у відсотковому співвідношенні настання нещасного випадку становить в тому числі 28 відсотків із 36 відсотків, у його особистій необережності настання нещасного випадку. Недостатній контроль агронома ПП «Ротен» - [PERSON] у відсотковому співвідношенні настання нещасного випадку становить 25,1 відсоток. Причетність ПП «Холдер Агро» до даної події обмежується лише наданням на умовах користування техніки з екіпажем. Техніка та екіпаж (водій) на момент нещасного випадку повністю були у підпорядкуванні службових осіб ПП «Ротен», а не ПП «Холдер Агро». Відповідач у відзиві зазначає, що відповідно до судової практики, відповідальність за смерть особи внаслідок нещасного випадку на виробництві несуть посадові особи підприємства - винуватець, яким в даному випадку є ПП «Ротен». Відповідач посилається на те, що приступати до роботи в нічний час можна було лише з дотриманням Інструкції розробленої відповідно до Кодексу законів про працю України, Закону України «Про охорону праці», Положення про розробку інструкцій з охорони праці, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці від 29.01.1998 № 9 та Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці від 26.01.2005 № 15, з наступними змінами і доповненнями. Виконуючи роботу в нічний час працівник зобов`язаний: дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, які діють на підприємстві; не приступати до роботи у стані алкогольного, наркотичного або медикаментозного сп`яніння, у хворобливому або стомленому стані; знати місцезнаходження медичної аптечки, пожежних гідрантів та іншого пожежного устаткування, вміти користуватися аптечкою та первинними засобами пожежогасіння; бути уважним під час роботи, не займатися сторонніми справами, не допускати сторонніх осіб на робоче місце та не передоручати свою роботу іншим особам; дотримуватись вимог особистої гігієни, підтримувати чистоту на робочому місці, курити та їсти тільки у відведених для цього місцях. Одягнути спецодяг і засоби індивідуального захисту та отримати завдання від безпосереднього керівника. Зробити запис про прийняття зміни у відповідному журналі, ознайомитись з усіма позаштатними ситуаціями, що відбулися в роботі попередньої зміни, та вжитими нею заходами. А відтак, внаслідок поганого освітлення, недотримання правил техніки безпеки саме на підприємстві ПП «Ротен» та удару потерпілого в КАМАЗ внаслідок чого він впав, - стався нещасний випадок. У зв`язку з наведеним, враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. У відповіді на відзив представник позивачки [PERSON] - адвокат Бобанич І.Б. зазначає, що відповідачем у відзиві не спростовано доводів позовної заяви щодо того, що вказана подія мала місце за викладених у позовній заяві обставин і те, що саме відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки, працівник якого виконуючи трудові обов`язки за трудовим договором, допустив наїзд на потерпілого, який в результаті загинув на місці пригоди. Відтак заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву є неспроможними. Так у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що наїзд на потерпілого був здійсненний оприскувачем, що перебував в користуванні ПП «Ротен» на підставі договору між ПП «Холдер Агро» та ПП «Ротен». Однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки як вбачається з долученої до відзиву копії Договору № 2606/Р-ХА про надання послуг із використанням техніки від 26 червня 2019 року, предметом даного договору є не передання майна (техніки) в користування Замовника (ПП «Ротен»), а власне надання відповідачем сільськогосподарських послуг, виконання сільськогосподарських робіт. Окрім цього із Специфікації № 1 до Договору № 2606/Р-ХА про надання послуг і використанням техніки від 26 червня 2019 року вбачається, що Виконавцем надавались послуги обприскування із використанням техніки відповідача (Виконавця-надавача послуг) самохідного оприскувача «John Deere». Зокрема, пункт 4.6. Договору визначає, що Виконавець несе всю повноту відповідальності за безпечну організацію надання Послуг, відповідно до вимог нормативної документації з охорони праці, що включає комплекс організаційних, технічних, санітари, гігієнічних заходів з питань охорони праці. Виходячи зі змісту Відзиву на позовну заяву та Змісту пункту 4.6. Договору № 2606/Р-ХА про надання послуг із використанням техніки від 26 червня 2019 року можна дійти обґрунтованого Висновку, що Виконавцем не було дотримано правил техніки безпеки та охорони праці, хоча відповідно до Договору такий обов`язок на нього покладався. Представник позивачки зазначає, що відповідач помилково посилається на відомості акта спеціального розслідування нещасного випадку, що зумовлено помилковим трактуванням відомостей, що вказані в Акті спеціального розслідування нещасного випадку, оскільки вказані в Акті значення: 25.2, 36, 28 та 25.1 є лише кодами Класифікатора видів подій, причин (основних та супутніх) настання нещасного випадку (визначених в Додатку № 9 до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві затвердженого Постановою КМУ № 337 від 17 квітня 2019 року). Окрім того в Акті спеціального розслідування нещасного випадку не вказується, що наїзд на потерпілого здійснено технікою, що перебувала в користування ПП «Ротен». Шляхом вибіркового трактування Акту спеціального розслідування нещасного випадку Відповідач залишає поза увагою ту обставину, що в даному акті прямо вказано, що основна причина настання нещасного випадку, наїзду транспортного засобу на потерпілого, є: «Тракторист-машиніст [PERSON] ПП «Холдер Агро». Керуючи оприскувачем-самохідним марки «JHON DEERE» 4930, реєстраційний номер [NUMBER] , був неуважним при виконанні сільськогосподарських робіт, здійснив на полі наїзд на тракториста-машиніста [PERSON] ПП «Ротен», що спричинив смерть останнього (кримінальне провадження № 12019140000000590 від 07.07.2019 Головного управління Національної поліції у Львівській області)». Серед іншого в відзиві на позовну заяву Відповідачем зазначено, що відповідно до судової практики, відповідальність за смерть особи внаслідок нещасного випадку на виробництві несуть посадові особи підприємства - винуватець, яким в даному випадку (на думку Відповідача) є ПП «Ротен». Однак, такі твердження не відповідають дійсності, оскільки відповідно до положень цивільного законодавства, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як зазначено в позовній заяві Власником обприскувача яким здійснено наїзд на загиблого [PERSON] є приватне підприємство «ХОЛДЕР АГРО», що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію машини Серія [NUMBER] . Водій [PERSON] , допустив наїзд на [PERSON] під час здійснення трудових обов`язків на підставі наказу керівника приватного підприємства «ХОЛДЕР АГРО» про прийняття на роботу №15-К від 21.06.2019 року. Також відповідно до наказу директора підприємства №27-Гос від 21.06.2019 року [PERSON] з 22.06.21 року був закріплений за транспортним засобом «Джон Дір» 4930, реєстраційний номер [NUMBER] . Отже, моральна шкода, що завдана [PERSON] внаслідок спричинення смерті її чоловіку, [PERSON] , внаслідок використання джерела підвищеної небезпеки, оприскувача самохідного «Джон Дір» 4930, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є Відповідач, та яким, виконуючи трудові обов`язки, як найманий працівник відповідача керував [PERSON] , відшкодовується саме власником цього джерела підвищеної небезпеки - відповідачем незалежно від наявності вини безпосереднього заподіювана такої шкоди. Просить позовні вимоги [PERSON] до ПП «Холдер Агро» щодо стягнення моральної шкоди завданої смертю особи задовольнити повністю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача моральну шкоду в розмірі 400 000 тис. грн. Також в судовому засіданні представник позивач підтримав викладені доводи в позовній заяві та у відповіді на відзив в повному обсязі. Додатково зазначив, що водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПП «Холдер Агро» та перебував на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва. ПП «Холдер Агро» є власником джерела підвищеної небезпеки, транспортного засобу марки «Джон Дір», яким здійснено наїзд на покійного [PERSON] , а тому ПП «Холдер Агро» є належним відповідачем у даній справі. Крім того, представник позивачки [PERSON] - адвокат Бобанич І.Б. зазначає, що у позивачки з її покійним чоловіком [PERSON] є четверо доньок, які вже є дорослі і влаштували своє життя, мають свої сім`ї, а трагічна смерть і втрата її чоловіка є для неї великим горем, спричиняє моральне страждання, оскільки час не загоює рани від втрати близької людини. Так, дочки вже дорослі мають свої сім`ї, і позивач не думала, що вона залишиться сама. Після смерті чоловіка [PERSON] стала замкнутою, єдиною підтримкою завжди для неї був її чоловік, вони двоє вже були пенсіонерами, але чоловік ще додатково працював для того, щоб утримувати їх сім`ю, без чоловіка вона вже не живе, а просто існує. Внаслідок втрати чоловіка в неї почалися проблеми із здоров`ям, зокрема, з тиском та серцем. Просить позив задовольнити. Представника відповідача ПП "Холдер Агро" - Крет О.І.в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, в повному обсязі та підтримав викладені у відзиві заперечення на позовну заяву. Представник відповідача також зазначив, що ПП "Холдер Агро" не було залучено до розгляду кримінальної справи щодо обвинувачення [PERSON] , а тому воно було позбавлено можливості надавати свої докази. Представник відповідача вважає, що вироком Сокальського районного суду Львівської області від 15 червня 2021 року не було встановлено жодних обставин щодо ПП "Холдер Агро", а тому представник відповідача просить не брати до уваги вказаний вирок, оскільки такий не є належним доказом у справі. Представник відповідача зазначає, що вказівки щодо початку робіт, в тому числі і в нічний час доби, надавало саме ПП «Ротен», та стверджує, що ПП «Холдер Агро» не давало вказівок їх працівнику здійснювати роботи вночі, оскільки за виконання та проведення робіт відповідали посадові особи ПП «Ротен», що випливає із підписаного між цими підприємствами договору. Також представник відповідача звертає увагу на те, що в Акті про нещасний випадок зазначено, що сам [PERSON] будучи працівником ПП «Ротен», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вдарився головою до автомобіля і впав під колеса оприскувача. Представник відповідача ПП "Холдер Агро" - Крет О.І. стверджує, що ПП "Холдер Агро" не є належним відповідачем у справі, оскільки всі вказівки щодо виконання робіт надавали посадові особи ПП «Ротен», а тому просить у позові відмовити. Допитаний як свідок третя особа - [PERSON] пояснив, що коли він працював в ПП "Холдер Агро" та коли їх спеціальною технікою привезли в село, де вони мали працювати, покійний [PERSON] не зміг завести трактор на якому він працював. Оскільки це вже була 3 год. ночі вони лягли відпочити на годину, кожний відпочивав та спав у своїй техніці. Він також приліг відпочити. Коли він спав, то напевно своєю ногою натиснув на педаль газу. Зранку приблизно біля 5 год. подзвонили агрономи і сказали всім працювати, і він почав заводити свій трактор, який швидко розпочав рух вперед, однак, всі почали кричати і махати йому, коли він вийшов із трактора, то побачив скоєне ним. Коли трактор різко розпочав рух вперед він не побачив і не міг побачити людини. Зазначив, що дані обставини мали місце 07 липня 2019 року. [PERSON] пояснив, що спеціальна машина привезла їх в Львівську область для того, щоб працювати. Роботами керували агрономи компанії ПП «Ротен» та розпорядження щодо виконання робіт надавали працівники ПП «Ротен». У Львівській області вони пропрацювали біля двох тижнів. Оприскувач «Джон Дір», на якому він працював та який був закріплений за ним, належить ПП "Холдер Агро". Заробітну плату йому платило ПП "Холдер Агро". Чи був в ПП "Холдер Агро" агроном йому невідомо. Зазначив, що його стаж як водія у сфері сільського господарства становить 10 років. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні щодо позовних вимог пояснив, що він пропонував відшкодувати шкоду родичам померлого, однак, вони відмовились, обґрунтувавши тим, що він такий же простий робочий як і був загиблий [PERSON] . Допитаний як свідок [PERSON] пояснив, що він є зятем позивачки [PERSON] та проживав разом із тещею та тестем до загибелі останнього. Вказує, що тесть був підтримкою для тещі, жили вони добре, виховали чотирьох дочок, тесть ставши пенсіонером підробляв, щоб мати більше коштів на проживання. Після смерті чоловіка, теща закрилась в собі, постійно плакала. Крім цього, на даний час його теща не відійшла від горя і втрати чоловіка, часто плаче за ним. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - [PERSON] , представника відповідача ПП "Холдер Агро" - Крет О.І., третьої особи - [PERSON] , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років, місце смерті: Львівська область, Сокальський район, село Хлівчани (арк. спр. 11). Із свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що [PERSON] 01.05.1982 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після шлюбу отримала прізвище « [PERSON] » (арк. спр. 7). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.11.2019 року №761 [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 8). Із довідки виданої Гійченською сільською радою Жовківського району Львівської області від 07.11.2019 року №758 встановлено, що [PERSON] до дня смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , проживали разом з померлим та дочкою [PERSON] та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 9). Згідно з довідкою виданою Гійченською сільською радою Жовківського району Львівської області від 11.07.2019 року №318, [PERSON] дійсно проводила поховання свого чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті вони проживали разом без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 12). Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть №65 від 08 липня 2019 року та Довідки про причину смерті, [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років, причина смерті - тупа поєднана травма тіла (арк. спр. 10). Згідно з відомостями із трудової книжки [PERSON] , [INFO] , він був прийнятий 16.04.2018 року в ПП «Ротен» на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, 07.07.2019 року трудовий договір припинено у зв`язку із смертю (арк. спр. 13). Із Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 07 липня 2019 року о 05 год. 15 хв. на ПП «Ротен» від 17 жовтня 2019 року встановлено, що нещасний випадок стався із працівником ПП «Ротен» - [PERSON] . В Акті зазначено діагноз, який встановлено закладом охорони здоров`я - причиною смерті тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва [PERSON] є тупа поєднана травма тіла у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа з крововиливами в речовину головного мозку; множинних переломів ребер; перелом хребта та розривами внутрішніх органів. При судово-токсикологічній експертизі сечі від трупа гр. [PERSON] спиртів не виявлено. При судово-токсикологічній експертизі м`яза стегна з трупа гр. [PERSON] виявлено етиловий спирт в кількості - 0,64 проміле. Також в зазначеному вище Акті вказано, що згідно з Правилами внутрішнього трудового розпорядку приватного підприємства «Ротен», затвердженими наказом від 01 березня 2017 року №6-В директором ПП «Ротен» на підприємстві встановлено п`ятиденний робочий тиждень з наступним розпорядком роботи: початок роботи о 08:00 год.: закінчення роботи о 17:00 год.; перерва для харчування та відпочинку з 12:00 год. до 13:00 год., субота та неділя - вихідні дні. В період польових робіт запроваджено режим підсумованого обліку робочого часу для водіїв автотранспортних засобів, трактористів-машиністів сільськогосподарської техніки з наступним графіком роботи (змінності): -1 зміна з 08:00-17:00; - 2 зміна з 17:00 до 24:00; - 3 зміна з 00:00 до 08:00. У пункті 4 Акта наведено обставини, за яких стався нещасний випадок. Відповідно до наказу в.о. директора ПП «Ротен» [PERSON] від 01 липня 2019 року №39 «Про залучення до роботи у вихідний день працівників дільниць» в суботу 6 липня 2019 року проводилося обприскування полів Домашівської сільської ради (поле №31ДОМ-11). По завершенню обприскування по завданню агронома [PERSON] 7 липня 2019 року близько 02 год. працівники в складі: водія [PERSON] , машиніста оприскувача [PERSON] , тракториста-машиніста [PERSON] , різноробочих [PERSON] , [PERSON] , охоронця [PERSON] , водія [PERSON] , які прибули на урочище 31.ХЛВ.01 Хлівчанської сільської Ради Сокальського району Львівської області в складі сільськогосподарської техніки: обприскувача самохідного JOHN DEERE 4930, номерний знак [NUMBER] , трактора МТЗ, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіля КАМАЗ, державний номерний знак [NUMBER] . Розмістивши техніку на полі працівники відпочивали в кабінах. 7 липня 2019 року о 5 годині ранку агроном [PERSON] , та охоронець [PERSON] розбудили працівників для підготовки до обприскування поля кукурудзи засобами захисту рослин. Водій автомобіля КАМАЗ номерний знак [NUMBER] [PERSON] пішов відкривати лівий борт кузова автомобіля для вивантаження засобів захисту рослин. Під час відкривання він почув що завівся самохідний обприскувач, він повернувся і побачив, що обприскувач відразу почав їхати прямо по ходу руху, в сторону де стояв тракторист-машиніст [PERSON] біля колеса автомобіля по власних потребах. Водій [PERSON] побачивши, що обприскувач їде в напрямку, де стояв [PERSON] , крикнув йому щоб він втікав і втікаючи він вдарився головою до металевого борта автомобіля КАМАЗ і впав під ліве переднє колесо самохідного обприскувача, яким керував машиніст [PERSON] , що не бачив, як машиніст-тракторист [PERSON] впав під колесо. Агроном [PERSON] та водій [PERSON] почали кричати і машиніст обприскувача [PERSON] виключив двигун, [PERSON] і [PERSON] підбігли до тракториста-машиніста [PERSON] , який лежав під переднім лівим колесом обприскувача. Агроном [PERSON] сказав машиністу обприскувача щоб він з`їхав з потерпілого. Від`їхавши агроном [PERSON] , водій [PERSON] та машиніст обприскувача [PERSON] почали надавати допомогу, але побачили, що тракторист-машиніст [PERSON] був у непритомному стані і телефоном [PERSON] визвав поліцію та швидку медичну допомогу. Через деякий час на місце події приїхали працівники слідчих органів, судово-медичної експертизи, та почали проводити слідчі дії. У пункті 5 Акту спеціального розслідування нещасного випадку вказано вид події та причини настання нещасного випадку, шкідливі або небезпечні виробничі фактори. Вид події: наїзд транспортних засобів на потерпілого. Причина основна: Тракторист-машиніст [PERSON] ПП «Холдер Агро», керуючи обприскувачем-самохідним марки JOHN DEERE 4930, реєстраційний номер [NUMBER] , був неуважним при виконанні сільськогосподарських робіт, здійснив на полі наїзд на тракториста-машиніста [PERSON] ПП «Ротен», що спричинив смерть останнього (кримінальне провадження №12019140000000590 від 07.07.2019 Головного управління Національної поліції у Львівській області). Супутні причини: особиста необережність потерпілого; алкогольне, наркотичне, токсикологічне сп`яніння потерпілого; недостатній контроль агронома [PERSON] за додержанням працівниками правил і норм охорони праці. Із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 07.07.2019 року внесено відомості в реєстр за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України, номер кримінального провадження: 12019140000000590, короткий виклад обставин: 07.07.2019 біля 5:20 год. на території земельної ділянки, що у с. Хлівчани Сокальського району Львівської області відбувся наїзд переднім лівим колесом оприскувача-самохідного марки «Джон Дір», реєстраційний номер [NUMBER] на пішохода [PERSON] , [INFO] , прож.: с. Гіче Сокальського району Львівської області. Внаслідок наїзду пішохід [PERSON] від отриманих травм помер на місці події (арк. спр. 6). Згідно з наказом Приватного підприємства «Холдер Агро» №15-К від 21 червня 2019 року, [PERSON] прийнятий на роботу на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва (арк. спр. 14, 30). Відповідно до наказу № 27-Гос Приватного підприємства «Холдер Агро» від 21 червня 2019 року, за [PERSON] з 22.06.2019 року закріплено транспортний засіб JOHN DEERE 4930, реєстраційний номер [NUMBER] для виконання операцій щодо обприскування сільськогосподарських культур (арк. спр. 15, 31). Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію машини, власником обприскувача самохідного реєстраційний номер [NUMBER] марка JOHN DEERE 4930 є Приватне підприємство «Холдер Агро» (Тернопільська область, Чортківський район, с. Васильків) (арк. спр. 16). Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 15 червня 2021 року у справі №454/1174/21 [PERSON] визнано винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Вирок набрав законної сили 16.07.2021 року (арк. спр. 127-128). Даним вироком встановлено, що [PERSON] 07.07.2019р. о 05.15 год., розпочинаючи роботу на земельній ділянці в с. Хлівчани Сокальського району, Львівської області обприскувачем-самохідним марки «John Deere 4930», реєстраційний номер [NUMBER] , порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5, Розділу 2 п.п. 2.3Д), Розділу 15 п.15.12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., які виразилися в тому, що він допустив неконтрольований (самовільний) рух обприскувачем-самохідним марки «John Deere 4930», тим самим своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, що призвело до наїзду на [PERSON] , котрий в цей час знаходився поблизу вказаного транспортного засобу, в результаті чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до частини першої та другої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки. Судом встановлено, що водій оприскувача-самохідного марки засобом марки «JOHN DEERE 4930», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , який допустив наїзд на [PERSON] , був працівником Приватного підприємства «Холдер Агро» та згідно з Наказом директора Приватного підприємства «Холдер Агро» від 21.06.2021 року №27-Гос був закріплений за транспортним засобом марки «JOHN DEERE 4930», номерний знак [NUMBER] для виконання операцій щодо обприскування сільськогосподарських культур та під час виконання трудових обов`язків [PERSON] працював на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, що підтверджується наказом Приватного підприємства «Холдер Агро» №15-К про прийняття на роботу [PERSON] . За наведених обставин, суд дійшов висновку, що Приватне підприємство «Холдер Агро» як володілець джерела підвищеної небезпеки - оприскувача-самохідного марки засобом марки «JOHN DEERE 4930», реєстраційний номер [NUMBER] , з яким [PERSON] перебував у трудових відносинах, несе відповідальність за моральну шкоду, завдану таким джерелом підвищеної небезпеки. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що наїзд на потерпілого був здійснений оприскувачем JOHN DEERE 4930, який перебував в користуванні ПП «Ротен» на підставі договору між ПП «Холдер Агро» та ПП «Ротен». Відтак, додержання правил техніки безпеки та правил з охорони праці під час виробничого процесу, в даному випадку повністю контролювалося службовими особами ПП «Ротен». А тому, дотримання правил техніки безпеки та охорони праці, за таких обставин, було явно поза волею ПП «Холдер Агро» та його службових осіб. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що вказівки щодо початку робіт надавало ПП «Ротен», а ПП «Холдер Агро» не давало вказівок їх працівнику здійснювати роботи вночі, оскільки за виконання та проведення робіт відповідали посадові особи ПП «Ротен», що випливає із підписаного між цими підприємствами договору. Представник відповідача ПП "Холдер Агро" - Крет О.І. зазначив, що ПП "Холдер Агро" не є належним відповідачем у справі, оскільки всі вказівки щодо виконання робіт надавали посадові особи ПП «Ротен». Суд, проаналізувавши наведені представником відповідача доводи, дійшов наступного висновку. Так, представником відповідача ПП "Холдер Агро" - Крет О.І. долучено до відзиву копію договору №2606/Р-ХА про надання послуг і використання техніки від 26.06.2019 року згідно з яким ПП "Холдер Агро" є виконавцем, а ПП «Ротен» є замовником за цим договором (арк. спр. 92-97). Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець зобов`язується надати передбачені даним договором сільськогосподарські послуги, виконати сільськогосподарські роботи, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість відповідно до умов даного договору. Згідно з п. 1.3. зазначеного вище договору, Виконавець зобов`язався надати послуги за даним Договором власною або орендованою сільськогосподарською та автотранспортною технікою, що знаходиться в технічно справному стані та придатна для надання якісних послуг за даним Договором. Виконавець забезпечує керування та обслуговування техніки, залученої для надання послуг за даним договором, працівниками Виконавця. Пунктом 4.6. цього Договору передбачено, що Виконавець несе всю повноту відповідальності за безпечну організацію надання Послуг, відповідно до вимог нормативної документації з охорони праці, що включає комплекс організаційних, технічних, санітарно- гігієнічних заходів з питань охорони праці; за можливі нещасні випадки, що сталися зі своїми працівниками; за допуск до надання Послуг в умовах підвищеної небезпеки фахівців, керівників та робітників, що спеціально навчені даному виду послуг/робіт і пройшли перевірку знань, які мають посвідчення на право надання Послуг/виконання робіт підвищеної небезпеки, які вміють користуватися засобами індивідуального захисту, які знають способи надання першої (долікарської) допомоги, що пройшли медичний огляд і професійний відбір для робіт підвищеної небезпеки; дотримання персоналом Виконавця вимог законодавчих та нормативно-правових актів охорони праці, трудової і виробничої дисципліни. Згідно з п. 4.7. Замовник не несе відповідальності за можливі нещасні випадки з персоналом Виконавця. Таким чином, із змісту даного договору випливає, що предметом такого договору є не передача в оренду чи у володіння на іншій правовій підставі сільськогосподарської техніки, а є надання сільськогосподарських послуг та робіт для яких залучається техніка виконавця за договором - ПП "Холдер Агро". Виходячи із зазначених вище норм законодавства та встановлених судом обставин справи, суд вважає, що водій ПП "Холдер Агро" - [PERSON] , за яким був закріплений транспортний засіб - оприскувач-самохідний марки «JOHN DEERE 4930», допустив наїзд на [PERSON] під час виконання ним трудових обов`язків, які виникли у нього як в працівника ПП "Холдер Агро". А тому, враховуючи те, що причиною настання смерті [PERSON] є саме протиправні дії [PERSON] , який допустив неконтрольований (самовільний) рух обприскувача-самохідного, що призвело до наїзду на [PERSON] , за що водія [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, саме Приватне підприємство "Холдер Агро" як роботодавець [PERSON] та власник джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за моральну шкоду, що завдана [PERSON] , в зв`язку із спричиненням смерті її чоловіка. Частинами першою-другою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 - ч. 5 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Положення статті 1193 ЦК про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність. Саме по собі перебування у нетверезому стані не є прикладом грубої необережності, якщо при цьому не було порушено Правила дорожнього руху. Так, судом встановлено, що смерть чоловіка позивачки [PERSON] - [PERSON] настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - обприскувача-самохідного, під керуванням [PERSON] , якого вироком суду визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Позивач звернулася з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди з ПП "Холдер Агро", з яким [PERSON] на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у трудових відносинах. Внаслідок смерті чоловіка позивачки [PERSON] їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у її сильних та тривалих душевних стражданнях, які спричинила раптова загибель чоловіка. Враховуючи тривалість та інтенсивність її нервових переживань, які призвели до душевної травми завданої їй смертю чоловіка, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] , суд ураховує ступінь вини [PERSON] , який перебував у трудових правовідносинах з відповідачем ПП "Холдер Агро", глибину та тривалість моральних страждань позивача, яких вона зазнала внаслідок смерті свого чоловіка. При цьому суд враховує, що сам факт загибелі чоловіка позивачки під час наїзду на нього обприскувача-самохідного, за що водія [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань позивачки, враховуючи те, що згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Також при визначені розміру моральної шкоди судом береться до уваги той факт, що в Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 07 липня 2019 року о 05 год. 15 хв. на ПП «Ротен» від 17 жовтня 2019 року, що при судово-токсикологічній експертизі м`яза стегна з трупа гр. [PERSON] виявлено етиловий спирт в кількості - 0,64 проміле. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, та враховуючи, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз, враховує характер і глибину фізичних та моральних страждань, яких зазнала позивач, втративши близьку людину, їх тривалість, а також обставини, за яких настала смерть її чоловіка [PERSON] , та приходить до висновку про стягнення з ПП "Холдер Агро" 200 000,00 грн. в користь позивачки на відшкодування моральної шкоди. З урахуванням вищенаведених обставин, враховуючи тяжку втрату, яку перенесла позивач, саме такий розмір моральної шкоди суд вважає співмірним стражданням позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 2000,00 грн.

Outcome: partial