Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Прокурор в позові зазначає, що статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачено ст. 121 Конституції України, п. 6 ст. 20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 45 ЦПК України. Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами. Даний позов заявлено в інтересах осіб, що перебувають на квартирному обліку в виконавчому комітеті Калинівської міської ради та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, а саме: громадян [PERSON], [PERSON], які є особами, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не працюють у зв'язку із станом здоров'я, неспроможні через фізичний стан самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Прокурор відповідно до положень ст. 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», Наказу Генерального Прокурора України № 6 ГН від 28 листопада 2012 року «Про організацію роботи органів прокуратури щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді та їх захисту при виконанні судових рішень» здійснює представництво зазначеної категорії громадян. Пред'являючи позов в інтересах вказаних громадян прокурором переслідується мета забезпечення їх прав на житло як осіб, що мають законне право на позачергове забезпечення житлом та на реалізацію гарантованого Конституцією України права громадянина на забезпеченням житлом, припинення протиправних дій виконавчого комітету Калинівської міської ради при вирішенні питань забезпечення житлом. При цьому, прокурор виходить з наступних підстав для пред'явлення позову. Прокуратурою Калинівського району проведено перевірку з питання додержання виконавчим комітетом Калинівської міської ради Конституції України, вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в України», житлового законодавства України з питання додержання Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. За результатом проведеної перевірки було встановлено, що виконавчим комітетом Калинівської міської ради всупереч вимогам чинного законодавства було прийнято рішення №43 від 22.02.2012 року "Про постановку громадян на квартирний облік" та рішення №387 від 26.09.2012 року "Про надання квартири [ADDRESS] [PERSON].", а також видано ордер на житлове приміщення №1050 від 02.10.2012 року на право вселення [PERSON] з сім'єю з 4-х осіб в житлове приміщення житловою площею 28,2 кв.м., яке складається з двох кімнат в квартирі за дресою: [ADDRESS], що згодом стало підставою для укладання між КП «Житловик» та [PERSON] договору найму житла від 22.10.2012 року. Тому вважає, що виконавчим комітетом Калинівської міської ради при прийнятті двох вищевказаних оскаржуваних рішень грубо порушено права осіб в інтересах яких подано позовну заяву та інших жителів міста Калинівки, що були включені до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, та позачергового одержання жилих приміщень та тих, які перебувають в загальній черзі перед громадянином [PERSON], а тому дії посадових осіб виконавчого комітету Калинівської міської ради при вирішенні питання про надання громадянину [PERSON] квартири та ордеру на вселення є протиправними. В судовому засіданні представник прокурора Шиманська В.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати незаконними і скасувати рішення виконавчого комітету Калинівської міської ради №43 від 22.02.2012 року "Про постановку громадян на квартирний облік" та рішення виконавчого комітету Калинівської міської ради №387 від 26.09.2012 року "Про надання квартири [ADDRESS] [PERSON]."; визнати ордер на житлове приміщення №1050 від 02.10.2012 року, що виданий [PERSON] з сім'єю з 4-х осіб на право вселення в житлове приміщення житловою площею 28,2 кв.м., яке складається з двох кімнат в квартирі за дресою: [ADDRESS] та договір найму житла від 22.10.2012 року недійсними, а також виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення та зняти їх з реєстрації за вищевказаною адресою. Особи, в інтересах яких звернувся прокурор Калинівського району до суду із позовною заявою - [PERSON] та [PERSON], позовні вимоги прокурора підтримали в повному обсязі, мотивуючи тим, що позов прокурора до суду заявлено правомірно, оскільки вони є особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за станом здоров'я не працюють та не можуть захистити самостійно свої права. Також вважають, що при наданні житла громадянину [PERSON] виконавчим комітетом Калинівської міської ради було грубо порушено їх право на позачергове забезпечення житлом, оскільки рішення про перенесення черговості щодо них не приймалося та від житлової площі, наданої [PERSON], вони не відмовлялися. Представник Калинівської міської ради [PERSON] проти позову заперечував, мотивуючи тим, що Калинівська міська рада при наданні житла громадянину [PERSON] та членам його сім'ї діяла в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому підстави для визнання рішень виконавчого комітету Калинівської міської ради про надання квартири [PERSON] та визнання ордеру на житлове приміщення недійсними відсутні. В зв'язку з цим в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Представник відповідача КП «Житловик» [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак в матеріалах справи наявне її клопотання про розгляд цивільної справи за відсутності відповідача. Позовні вимоги не визнає (а.с.94). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також представники за довіреністю [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечували, посилаючись на письмові заперечення, наявні в матеріалах справи. Вважають, що при наданні житла громадянину [PERSON] виконавчим комітетом Калинівської міської ради були дотримані вимоги чинного законодавства, а тому підстав для визнання незаконними та скасування рішень виконкому Калинівської міської ради про надання квартири [PERSON] та визнання ордеру недійсним немає. Просили в задоволенні позову відмовити у зв'язку з його безпідставністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась без поважних причин, хоч належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду справи. Представник третьої особи без самостійних вимог Сужби у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації [PERSON] проти позову заперечував, мотивуючи тим, що підстави для виселення неповнолітньої [PERSON] з квартири відсутні. Представник третьої особи без самостійних вимог Калинівського РС Управління Державної Міграційної служби начальник РС УДМС [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у його відсутності. Проти позовних вимог не заперечує (а.с.84). Представник третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування Калинівської міської ради Касенюк Л.Г. проти позову заперечувала. Суду пояснила, що серед осіб, які підлягають до виселення, є неповнолітня дитина [PERSON], яка хворіла на закриту форму туберкульозу та перебуває на обліку в Калинівській центральній районній лікарні. Оскільки в позові йдеться про виселення дитини без надання іншого пристойного житла, тому в задоволенні позову необхідно відмовити, так як порушуються права дитини. В зв'язку з цим вважає, що інтереси дитини мають бути захищені у відповідності до Конституції України та Закону України «Про охорону дитинства». Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків по справі, оглянувши наглядові провадження по зверненню громадян [PERSON] та [PERSON] до прокурора Калинівського району, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов прокурора Калинівського району підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до рішення Калинівського районного суду від 08 червня 2012 року ( справа № 208/2556/12) (а.с.10, 54) задоволено позовну заяву виконавчого комітету Калинівської міської ради м. Калинівка Вінницької області про визнання спадщини відумерлою. Визнано спадщину, що залишилась після смерті [PERSON],1940 р.н., яка померла [INFO] року, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] - відумерлою. Визнано право власності на 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] за Калинівською територіальною громадою міста. 03.08.2012 року Калинівським районним структурним підрозділом КП «ВООБТІ» прийнято рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на вищевказану квартиру за Калинівською територіальною громадою міста (а.с.11, 55). Станом на 03.08.2012 року на обліку в Калинівській міській раді перебувало 45 осіб, які користуються правом на першочергове одержання жилих приміщень, із яких громадянин [PERSON] поставлений на квартирний облік згідно поданої заяви лише під №44 у даному списку (а.с.59-61). Крім того, 12 громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень у яких громадянин [PERSON] не перебував. До міського голови із заявою про його постановку на пільгову чергу для отримання житла та щодо надання житла згідно Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» звернувся громадянин [PERSON], вказана заява зареєстрована в Калинівській міській раді 20.02.2012 року (а.с.46). До заяви заявником було додано наступні документи: - довідку від 14.02.2012 року, яка видана головою та членами ЛКК Калинівської ЦРЛ, згідно якої вказано діагноз [PERSON] станом на 2011 рік та зазначено висновок ЛКК щодо потреби постійної підтримки та лікування та проживання в окремому приміщенні; - довідку від 14.02.2012 року, яка видана головою та членами ЛКК Калинівської ЦРЛ, згідно якої вказано діагноз [PERSON] станом на 2011 рік та зазначено висновок ЛКК щодо рекомендації у постійному підтримуючому лікуванні та проживання в окремому приміщенні; - лист від 02.08.2011 року № 03-01/1355 за підписом головного державного санітарного лікаря інформативного характеру про виявлення захворювання на туберкульоз в сім»ї громадянина [PERSON],1972 р.н. із роз'ясненням щодо порядку забезпечення житлом хворих на заразні форми туберкульозу; - Довідку видану громадянці [PERSON] щодо того, що їй не надавалась земельна ділянка на території м. Калинівка; - Довідку про склад сім»ї та прописку, акт обстеження житлових умов заявника; Вказана заява громадянина [PERSON] була винесена на розгляд комісії з житлових питань, якою 21.02.2012 року ( протокол № 1) було прийнято рішення про рекомендацію виконкому Калинівської міської ради поставити на квартирний облік гр. [PERSON], склад сім'ї якого 4 чоловіки, право першочергового отримання квартири згідно ст. 16 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» № 2586-III від 05.07.2001 року ( згідно тексту рішення). Відповідно до рішення виконавчого комітету Калинівської міської ради від 22.02.2012 року № 43 було затверджено протокол № 1 засідання комісії з житлових питань при виконкомі Калинівської міської ради від 21.02.2012 року про постановку громадян на квартирний облік та поставлено на квартирний облік згідно поданої заяви: [PERSON], склад сім'ї 4 чоловіки, право першочергового отримання квартири згідно Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» ( згідно тексту рішення) (а.с.50). Рішенням виконавчого комітету Калинівської міської ради №387 від 26.09.2012 року «Про надання квартири [ADDRESS] гр. [PERSON].» відповідно до ст.ст. 30,41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.34,39,40,41,58 Житлового кодексу УРСР (зі змінами та доповненнями), Правил обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень, затверджених, постановою Ради Міністрів України і Укопрофради від 11.12.1984 року №470, ст.16 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» було надано громадянину [PERSON] квартиру [ADDRESS] та видано ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] загальною площею 47,1 м. кв., житловою - 28,2 м. кв., [PERSON], склад сім»ї якого 4 чол. (заявник, дружина - [PERSON], син- [PERSON]., донька - [PERSON].(а.с.176). Виходячи з аналізу матеріалів справи, досліджених письмових доказів, а також пояснень учасників судового процесу, суд вважає, що рішення виконавчого комітету Калинівської міської ради №43 від 22.02.2012 року та рішення виконавчого комітету Калинівської міської ради №387 від 26.09.2012 року «Про надання квартири [ADDRESS] гр. [PERSON].» є незаконними та підлягають до скасування з наступних підстав. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією і законами. Згідно п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло ( взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання житла, виселення тощо). Такі спори є житловими ( цивільними) спорами, незалежно від участі у справах як відповідача суб'єкта владних повноважень. Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. При прийнятті рішення № 43 від 22.02.2012 року «Про постановку на квартирний облік» виконавчий комітет керувався протоколом № 1 засідання комісії з житлових питань при виконкомі Калинівської міської ради від 21.02.2012 року про постановку громадян на квартирний облік, Житловим кодексом Української РСР, Постановою Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР», Законом України Про житловий фонд соціального призначення» та ст.16 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз». Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" та інших законодавчих актів України» від 22 березня 2012 року № 4565-VI внесено зміни до ряду законодавчих актів України, в т.ч. і до Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», який викладено в редакції Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз». Стаття 16 Закону як в новій, так і в попередній редакції не містить жодних норм щодо постановки на квартирний облік та забезпечення окремим житлом осіб, що захворіли на туберкульоз. Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» передбачено державні гарантії у сфері протидії поширенню захворювання на туберкульоз у вигляді: Медичної допомоги, туберкулінодіагностики, хіміопрофілактики туберкульозу (далі - хіміопрофілактика) та санаторно-курортного лікування хворих на туберкульоз у державних і комунальних закладах охорони здоров'я, що здійснюються (надаються) безоплатно. Під час лікування хворі на туберкульоз безперебійно та безоплатно забезпечуються протитуберкульозними препаратами відповідно до їх переліку і обсягів, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я. Хворі на туберкульоз, а також малолітні і неповнолітні особи, інфіковані мікобактеріями туберкульозу, під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування у протитуберкульозних закладах безоплатно забезпечуються харчуванням за нормами, встановленими Кабінетом Міністрів України. Крім того, ст.20 Закону визначено інші права та обов'язки хворих на туберкульоз. Відповідно до діючого на момент виникнення спірних правовідносин житлового законодавства передбачено наступний порядок забезпечення житлом осіб, що захворіли на туберкульоз. Відповідно до ст.31 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю. Згідно ст.34 Житлового кодексу Української РСР, ч.1 ст.39, ч.1 ст. 40 потребуючими поліпшення житлових визнаються громадяни: 1). забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; 2). які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3). які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок; 4). які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5). які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6). які проживають у гуртожитках. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України. Громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті. Громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Згідно ст.42 Житлового кодексу Української РСР жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першої статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Житловим кодексом Української РСР визначено категорії осіб, які можуть отримати житло у загальній черзі, першій черзі та поза чергою - ст.ст. 43-46 Житлового кодексу Української РСР. Так, особи, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, перелічених у списку захворювань, затвердженому в установленому законодавством Союзу РСР порядку, мають право на першочергове забезпечення жилим приміщенням ( ст.45 Житлового кодексу Української РСР). Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Відповідно до пункту 13, діючих на момент виникнення спірних правовідносин Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, що затверджені Постановою ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 визначено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов ( надалі Правил). Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1). забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2). які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я УРСР і Держбудом УРСР; 3). які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров'я УРС та інше. Відповідно до п.4 Переліку хронічних захворювань, при яких особи, хворіючи на ці захворювання, не можуть проживати в комунальній квартирі чи в одній кімнаті з членами своєї сім'ї (Додаток N 1 наказу МОЗ УССР от 08.02.85 N 52) віднесено туберкульоз легень та інших органів, а саме: активні форми туберкульозу всіх органів і систем з виділенням туберкулінової палочки. Крім того, відповідно до додатку № 2 до наказу МОЗ УССР від 08.02.85 N 52 затверджено Інструкцію про порядок видачі медичного заключення особам, що хворіють на хронічні захворювання, при яких вони не можуть проживати в комульній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї відповідно до якої медичне заключення про захворювання, при якому громадянин, хворіючий ним, не може проживати в комунальній вартирі в одній кімнаті з членом своє сім'ї, видається ЛКК психоневрологічних диспансерів. В містах та районах у яких таких диспансерів немає, заключення видається ЛКК обласних противотуберкульозних диспансерів. В медичному заключенні у відношенні осіб хронічними захворюваннями, перерахованими в додатку N 1 к наказу МОЗ СССР от 28.03.83 р. N 330 "Про затвердження списку захворювань, що надають право особі, хворіючій цими захворюваннями, на першочергове отримання житлової площі» робиться запис про таке право з посиланням на підпункт 3 пункту 44 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Таким чином, на момент прийняття виконавчим комітетом Калинівської міської ради рішення, щодо постановки на квартирний облік громадянина [PERSON] із правом першочергового отримання квартири, громадянин [PERSON] не надав встановленого зразка медичних документів, а саме: заключення ЛКК (лікарсько-консультативної комісії) обласного протитуберкульозного диспансера, яке б підтверджувало факт його захворювання або захворювання членів його сім'ї на хронічні захворювання при яких вони не можуть проживати в комунальній квартирі чи в одній кімнаті з членами своєї сім'ї, в т.ч. в гуртожитку по місцю попереднього проживання без реєстрації, а виконавчий комітет також не витребував документи, тому відповідно [PERSON] станом на 22.02.2012 року мав право лише бути поставлений на квартирний облік, як потребуючий поліпшення житлових умов на загальних підставах. Даний факт підтверджується листом Вінницького обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру за №01-973 від 13.04.2013 року (а.с.25) з якого вбачається, що медичний висновок відповідно до наказу МОЗ УССР 08.02.1985 р. №52 жителю м. Калинівка [PERSON] та його неповнолітній доньці [PERSON], 1999 р.н. про захворювання, за яким громадянин та його донька не можуть проживати у комінальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї протягом 2011, 2012 та протягом поточного періоду 2013 років ВКК протитуберкульозного диспансеру не надавав, а також ксерокопією відповіді Вінницького обласного спеціалізованого територіального медичного об'єднання «Фтизіатрія» за №2166 від 18.07.2014 року (а.с.189), наданої на запит суду, відповідно до якої громадянин [PERSON] та його неповнолітня донька [PERSON], в період перебування на диспансерному обліку як «активний туберкульоз з бактеріовиділенням» не звертались з такою заявою, тому медичний висновок (додаток №3 до наказу МОЗ УССР від 08.02.1985 р. №52) не був наданий. Крім того, виконавчим комітетом поставлено громадянина [PERSON] на квартирний облік на першочергове надання жилого приміщення лише 22.02.2012 року під номером 44, так як перед громаднянином [PERSON] право на першочергове забезпечення житлом набули громадяни: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші, як право на позачергове забезпечення житлом набуло 12 громадян, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші, щодо яких не приймалося рішення про перенесення черговості, або останні не відмовилися від житлової площі наданої гр.[PERSON] Отже, оскільки ст. 45 Житлового кодексу Української РСР не встановлено переважне право на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями першочерговиків для осіб, які хворіють на туберкульоз, то [PERSON] повинен бути забезпечений житлом в порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на першочергове одержання житла раніше нього, що відповідатиме положенням ст.43 Житлового кодексу Української РСР. Відповідно до пункту 39 Правил - громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, крім осіб, що мають право першочергового одержання жилих приміщень, осіб, які користуються перевагою у строках одержання жилих приміщень, а також випадків, передбачених абзацом другим цього пункту. Пунктом 38 Правил визначено, що громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, житловим кодексом УРСР, цими Правилами та іншими актами законодавства Української РСР. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Таким, чином виконавчим комітетом Калинівської міської ради при прийнятті двох вищевказаних оскаржуваних рішень грубо порушено права осіб в інтересах яких подано позовну заяву та інших жителів міста Калинівки, що були включені до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, та позачергового одержання жилих приміщень та тих, які перебувають в загальній черзі перед громадянином [PERSON], а тому дії посадових осіб виконавчого комітету Калинівської міської ради при вирішенні питання про надання громадянину [PERSON] квартири та ордеру на вселення є протиправними. На підставі оскаржуваних прокуратурою рішень виконавчого комітету Калинівської міської ради [PERSON] 02.10.2012 року було видано ордер на житлове приміщення № 1050 з сім'єю із 4-х осіб на право вселення в житлове приміщення житловою площею 28,2 кв. м., яке складається і двох кімнат в квартирі [ADDRESS] (а.с.58). Підставою для прийняття рішень виконавчим комітетом Калинівської міської ради, в т.ч. щодо видачі ордеру стали заява та документи, які подав до Калинівської міської ради громадянин [PERSON] Відповідно до ст. 59 Житлового кодексу Української РСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. При прийнятті оскаржуваних рішень та видачі ордеру на вселення в квартиру громадянину [PERSON] та членам його родини виконавчим комітетом Калинівської міської ради не тільки порушено житлові права інших громадян, які були поставлені на квартирну чергу перед громадянином [PERSON], але і самим громадянином [PERSON] подано недостовірні відомості щодо місця його проживання та реєстрації членів його родини. Відповідно до поданої [PERSON] виписки з домової книги про склад сім'ї за адресою: [ADDRESS] на вказаній житловій площі проживає вісім чоловік та прописані сім чоловік, в т.ч. проживають та прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та проживає без реєстрації [PERSON].(а.с.67). Разом із тим, сім'я [PERSON] з 26.02.2007 року по 30.08.2011 року проживала в кімнаті гуртожитку, що належить Калинівському технологічному технікуму на підставі листа завідуючої ДНЗ № 7 від 13.02.2007 року без видачі ордеру і права на прописку, на підставі договору на тимчасове проживання. Син [PERSON] на час подання документів до виконавчого комітету Калинівської міської ради проживав та був зареєстрований по місцю навчання в [ADDRESS], а відтак не являвся членом сім'ї [PERSON], тому не міг бути поставлений на квартирну чергу в м. Калинівка в т.ч. згідно ст.39 ЖК У РСР. [PERSON] не подано до Калинівської міської ради інформацію щодо того, що його неповнолітня донька [PERSON] зареєстрована в господарстві його матері в [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] та [PERSON] були прописані в квартирі [ADDRESS], виписалися з вказаної квартири за місяць до її приватизації, хоча [PERSON] мала законне право приймати участь у її приватизації ( вказана квартира надавалася батьку [PERSON] в складі сім'ї з 4-х чоловік, до яких на той момент відносилась [PERSON], як його донька. Попри те, що вказана квартира приватизована (рішення Калинівської міської ради № 200 від 20.02.1998 року), в архівному відділу Калинівської РДА в рішенні Калинівської міської ради під № 200 від 20.02.1998 року міститься інформація про приватизацію земельної ділянки [PERSON] Відповідно до поквартирної картки в спірну квартиру [ADDRESS] на підставі оскаржуваного ордеру вселилися [PERSON], як наймач та члени його сім'ї [PERSON] та [PERSON] 22.10.2012 року між КП «Житловик», в особі його директора, та [PERSON], як наймачем було укладено договір найму житла - квартири [ADDRESS] (а.с.56-57). Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 03.08.2012 року Калинівським районним структурним підрозділом КП «ВООБТІ» прийнято рішення про державну реєстрацію права комунальної власності на вищевказану квартиру за Калинівською територіальною громадою міста. Суд вважає, що КП "Житловик", не являючись власником спірного житлового приміщення, без дозволу ( відповідного рішення міської ради, яким уповноважено КП «Житловик» на укладення з [PERSON] договору найма), не мав законних підстав вчиняти договір найму житлового приміщення із [PERSON] Ст. 215 ч.1 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Крім того, згідно ст.ст.215 ч.3 та 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Статтею 217 Житлового кодексу Української РСР визначено, що у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Суд критично оцінює пояснення в судовому засіданні представників відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], а також письмові заперечення виконавчого комітету Калинівської міської ради (а.с.96-99) з приводу того, що, подаючи позов в інтересах [PERSON] та [PERSON], прокурор Калинівського району не навів підстав для звернення в суд щодо захисту інтересів саме цих осіб, оскільки такі пояснення та письмові заперечення спростовуються як матеріалами справи, так і викладеними у позовній заяві прокурора мотивами щодо підстав представництва в суді інтересів громадян [PERSON] та [PERSON] Крім того, з оглянутих в судовому засіданні наглядових проваджень по зверненню громадян [PERSON] та [PERSON] вбачається, що саме ці громадяни, які є особами, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не працюють у зв'язку із станом здоров'я, неспроможні через фізичний стан самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження, звернулися до прокурора Калинівського району із письмовими заявами щодо захисту їх житлових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved