Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

У вересні 2017 року ПрАТ "Київобленерго" звернулося до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 31.08.2000 року між [PERSON] та ВАТ "Київобленерго", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Київобленерго", укладено договір про користування електричною енергією №1577 з особовим рахунком [NUMBER], відповідно до якого відповідач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії, самовільне підключення до електромережі і споживання електричної енергії без приладів обліку. Договір від 31.08.2000 року №1577 [PERSON] не переукладав і є діючим. 17 лютого 2017 року під час заміни розрахункового засобу обліку в будинку №9 по вул. Ордаша в с.Безпечна, Сквирського району, Київської області (наряд на виконання робіт №9003222454) працівниками Сквирського районного підрозділу ПрАТ "Київобленерго" було проведено демонтаж електролічильника СО-И 446, заводський номер 2094057 та зафіксовано показник лічильника - 64775 кВт, що підтверджується Актом №269136 від 17.02.2017 року. Енергопостачальником було встановлено новий електролічильник СОЕ 5028 МПВ, заводський номер 05006885 з показником - 000033 кВт, що підтверджується Актом №378118 від 17.02.2017 року про передачу на відповідне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому. Відповідно до наявних даних ПрАТ «Київобленерго» в автоматизованій системі ведення розрахунків за електроенергію станом на 15.01.2017 року споживачем повідомлено показник електролічильника СО-И 446 - 6333. Фактично по особовому рахунку [NUMBER] протягом тривалого періоду фіксувалися лише перші чотири цифри п'ятизначного показника лічильника електроенергії СО-И 446, у результаті чого не відбувався достовірний облік електроенергії, що споживалася та не оплачувалася належним чином. 28.02.2017 року до Сквирського районного підрозділу ПрАТ "Київобленерго" звернувся [PERSON], як власник будинку [ADDRESS], що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, з заявою про укладення договору про користування електроенергією у житловому будинку. Згідно заяви [PERSON] від 22.03.2017 року, борг він визнав у повному обсязі та просив дозволу погашення боргу частинами протягом п'яти років. 12.04.2017 року Сквирсьим РП ПрАТ "Київобленерго" на заяву [PERSON] надано відповідь та роз'яснено, що після підписання угоди про затвердження графіку погашення заборгованості, суму боргу необхідно буде сплатити протягом 6 місяців. Станом на 05.09.2017 року угоди про затвердження графіку погашення заборгованості не зареєстровано. [PERSON], відчуживши майно нерухомості, договір про користування електроенергією не припинив, заяви щодо розірвання договору №1577 від 31.08.2000 року не надав, кінцеві показники лічильника не надав, звірку показників не провів, чим порушив приписи ПКЕЕН. [PERSON], набувши право власності на нерухоме майно - будинок [ADDRESS], тривалий час користувався електроенергією, про укладення договору про користування електроенергією не звертався, отримував неналежні йому розрахункові документи, невірно повідомляв показники лічильника, що спричинило заборгованість, чим порушив приписи ПКЕЕН. Відповідачі заборгованість не сплатили. З урахуванням наведенного, просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], солідарно, 65732,62 грн. вартості спожитої електричної енергії та 1600,00 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, у якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги не визнає, оскільки будинок [ADDRESS] продав у 2007 році, договір з новим власником не було укладено. Не вважає себе відповідачем у даній справі. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, у якій просить справу розглянути в його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, які не базуються на нормах матеріального права та не підтверджені належними і допустимими доказами, просить в задоволенні позову відмовити. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 31.08.2000 року між [PERSON] та ВАТ "Київобленерго", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Київобленерго", укладено договір про користування електричною енергією №1577 з особовим рахунком [NUMBER], відповідно до якого відповідач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії, самовільне підключення до електромережі і споживання електричної енергії без приладів обліку. 09 липня 2007 року на підставі Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1577, [PERSON] став власником житлового будинку [ADDRESS], який продав йому [PERSON]. Відповідно до п.6 вказаного договору [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв нерухоме майно, яке є предметом договору, а також технічну документацію на будинок. Згідно п.16 цього договору [PERSON], як продавець будинку при здійсненні 09.07.2007 року правочину ствердив, що заборгованості за комунальні послуги, електроенергію, опалення, газ та інші обов'язкові платежі на момент укладення договору не має. 31.08.2007 року право власності на даний будинок було зареєстровано за [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.08.2007 року, номер витягу: 15777015. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. За положенням ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З часу придбання будинку [ADDRESS], [PERSON] в ньому був тільки зареєстрований, а фактично в ньому проживали батьки: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою № 11/03-17 від 01.03.2017 року, виданою ТОВ «Енергоактив-1», довідкою № 103 від 17.03.2017 року, виданою Дулицькою сільською радою Сквирського району Київської області. Із заявами будь-якого характеру до позивача в період з 31.08.2007 року і по даний час [PERSON] особисто не звертався, а тому наявна в справі заява від 22.03.2017 року про визнання боргу, підписана від його імені, без належного оформлення повноважень підписанта тягне її недійсність (правова позиція Верховного Суду України справа №6-2612цс16), та не може вважатися належним доказом у справі. Згідно п.2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, технічна перевірка - виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми; відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку цим Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання "штучного нуля", порушення роботи засобу обліку електричної енергії. Разом з тим судом установлено, що 17 лютого 2017 року працівниками Сквирського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» на підставі завдання № 9003222454 в будинку [ADDRESS], без заявки власника будинку на заміну розрахункового засобу обліку, без відома та повідомлення власника будинку, без повідомлення про необхідність заміни розрахункового засобу обліку (лічильника) здійснили технічну перевірку розрахункового засобу обліку електричної енергії ( лічильника) з такими реквізитами: тип лічильника - СО-И446 заводський номер 2094057, дата державної повірки - 2006 рік, загальний показник лічильника «64775» кВт та провели його демонтаж. Крім того, працівниками Сквирського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» за даною адресою було встановленобез відома власника будинку новий електролічильник типу СОЕ 5028 МПВ, заводський номер «05006884» з показником «000033» кВт. Підтвердження направлення письмового повідомлення позивачем [PERSON] або повідомлення іншим способом про проведення робіт щодо демонтажу розрахункового засобу обліку ( лічильника) тип - СО-И446 заводський номер 2094057, дата державної повірки - 2006 року, з показником лічильника «64775» кВт, встановлення нового електролічильника типу СОЕ 5028 МПВ, заводський номер «05006884» з показником «000033» кВт та технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії ( лічильника) в матеріалах справи відсутнє. 17.02.2017 року проведені вище роботи були зафіксовані працівники Сквирського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» в Акті №269136 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380В від 17.02.2017 року, з якого вбачається, що причиною перевірки була потреба виносу розрахункового засобу обліку на опору. З акту незрозуміло причину демонтування обладнання (лічильника) типу - СО-И446 заводський номер 2094057, дата державної повірки - 2006 року, з показником лічильника «64775» кВт, і складено цей акт на споживача [PERSON], який не проживає в цьому будинку, не є його власником, доступу до будинку немає, і відповідно не підписував даний акт. Не підписував даний акт і власник будинку [PERSON], так як за даною адресою він не проживає, і на момент виконання робіт представниками позивача не був присутній за вказаною адресою. Згідно висновку технічної перевірки, зробленого працівниками позивача на місці проведення робіт 17.02.2017 року, облік працює вірно. При виконанні демонтажа розрахункового засобу обліку електричної енергії (лічильника) тип лічильника - СО-И446 заводський номер 2094057, дата державної повірки - 2006 року по місцю проведення робіт: [ADDRESS] працівниками позивача порушень ПКЕЕН не виявлено. 17.02.2017 року акти про порушення ПКЕЕН щодо будь-якого побутового споживача, в тому числі і на [PERSON] представниками позивача не складалися. Актом №378118 від 17.02.2017 року про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому, складеному працівниками позивача 17.02.2017 року на місці проведення робіт, підтверджена відсутність порушень ПКЕЕН з боку будь-якого споживача в будинку [ADDRESS] щодо використання електричної енергії, в тому числі і з боку [PERSON] Акти про порушення ПКЕЕН на споживача [PERSON] представниками позивача не складалися, відмітка з цього приводу в акті відсутня. Повідомлення про порушення [PERSON] норм ПКЕЕН йому не направлялися, повідомлення з цього приводу в матеріалах справи відсутнє. Відповідач [PERSON] зазначив, що не брав і не міг брати на відповідальне зберігання прилад обліку та пломби встановлені на приладі обліку, так як в будинку [ADDRESS] не проживає, не є власником будинку і відповідно акт не підписував. Не підписував цей акт і власник будинку [PERSON], так як за даною адресою не проживає, і на момент виконання робіт представниками позивача не був присутній за вказаною адресою. Працівниками позивача 17.02.2017 року у складених Актах не відображено, що облік використаної електричної енергії в будинку [ADDRESS] не відповідає вимогам Правил улаштування електроустановок та Правил користування електричною енергією для населення, в т.ч. і щодо класу точності лічильника, наявності доступу до мереж, місця розташування лічильника, не вказано, що лічильник тип лічильника - СО-И446 заводський номер 2094057, дата державної повірки - 2006 року, з показником лічильника «64775» кВт є п'ятирозрядний, в той час, як показники пред'являлися відповідачем [PERSON], з моменту укладання договору № 1577 від 31.08.2007 року як по чотирьохрозрядному лічильнику (перші чотири знаки) і на протязі тривалого часу, з 31.08.2000 р. по 09.07.2007 р. і в подальшому претензій у позивача з цього приводу не було. В матеріалах справи відсутні докази щодо наявності претензій позивача до споживача щодо неправильного розрахунку за спожиту електроенергію. Акт огляду електроустановки працівниками позивача не складався, оскільки такий відсутній в матеріалах справи. Суд також зауважує, що вказаний позивачем в Акті № 269136 від 17.02.2017 року демонтований розрахунковий засіб обліку ( лічильник): тип- СО-И446, заводський номер 2094057, дата державної повірки - 2006 року, з показником лічильника «64775» кВт за адресою: [ADDRESS] не відповідає розрахунковому засобу обліку, який було встановлено позивачем у будинку [ADDRESS] 31.08.2000 року, що підтверджується даними, вказаними в п.6.5 Договору №1577 про користування електричною енергією від 31.08.2000 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], зокрема, заводський номер лічильника в договорі зазначено - 9610384 ( у знятого 17.02.2017 року заводський номер 2094057); дата державної повірки в договорі значиться - 1996 рік ( у знятого 2006 рік). Не відповідає і номер пломби, встановленої на засіб обліку в 2000 році (номер 34 - п.6.5 договору ) номеру пломби, виявленої на демонтованому засобі обліку 17.02.2017 року ( номер 31745673 вказано в Акті № 269136 від 17.02.2017 року). Документи, підтверджуючі проведення державної повірки розрахункового засобу обліку, зазначеного в договорі в 2006 році або заміну цього засобу обліку на аналогічний засіб обліку в матеріалах справи відсутні. Також відсутні і документи, які б підтверджували, що це той самий пристрій обліку електричної енергії який обслуговує будинок [ADDRESS], як відсутні і акти огляду даного засобу огляду (повірки за 1996 або 2006 року) в період з 31.68.2000 року по даний час. Відповідно до ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З акту № 269136 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380 В. від 17.02.2017 року особи, які виконували роботи на підставі наряду на роботу №9003222454 в будинку [ADDRESS] не виявили порушення ПКЕЕН ні відповідачем [PERSON], який вказується в акті технічної перевірки як особа присутня при виконанні робіт, як споживач, ні відповідачем [PERSON], оскільки про нього не зазначено у наведених актах, проте саме він є власником даного будинку. Крім того суд зазначає, що відповідач [PERSON] не є ні представником власника будинку, ні особою, яка є співвласником будинку, ні особою, яка б мала право користуватися електричною енергією цього будинку. Довіреність відповідачу [PERSON] від відповідача [PERSON] на представлення його інтересів, в тому числі і перед позивачем, не надавалася. За наведених обставин, відповідач [PERSON] ні як власник будинку, ні як представник власника будинку, ні як користувач не міг бути, і не був присутній при проведенні робіт, зазначених у вищезгаданих актах від 17.02.2017 року і не міг підписувати їх, так як не мав відповідних повноважень, а тому ці акти складені без додержання вимог ПКЕЕН і не можуть вважатися правомірними. Власник даного будинку відповідач [PERSON] при виконанні робіт 17.02.2017 року, в тому числі щодо демонтажу засобу обліку, також не був присутній, що є порушенням позивача при проведенні робіт, зазначених в актах від 17.02.2017 року. У період з 17.02.2017 року і по даний час позивачем також не складалися будь-які акти про порушення Правил користування електричною енергією ні на відповідача [PERSON], ні на відповідача [PERSON] з визначенням даного порушення, так як такі докази в наданих позивачем до суду матеріалах справи на момент розгляду справи відсутні. Твердження позивача про наявність у будинку [ADDRESS] побутової та господарської техніки потужність якої не відповідає кількості спожитої електричної енергії, не може братися до уваги оскільки, згідно ч.1 ст.78, ч.2 ст.78, ч.1 ст.79 ЦПК України - ці обставини повинні бути доведені у встановленому законодавством порядку та підтверджені певними засобами доказування. Необхідно зазначити, що обстеження струмоприймачів, побутової та господарської техніки, які ніби-то приєднані споживачем до електричної мережі будинку [ADDRESS] позивачем не проводилося. Відсутня така інформація і у вищезазначених актах за 17.02.2017 року, наданих позивачем. Відповідно до п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. В матеріалах справи відсутні докази вручення такого акту відповідачам. Матеріалами справи не установлено, коли проводився позивачем останній контрольний огляд приладу обліку або зняття показників лічильника, кількість проведених позивачем перевірок засобу обліку по [ADDRESS], Київської області за останні три роки, що не заперечується і самим позивачем у заяві про уточнення позовних вимог від 15.11.2017 року, що у зв'язку з проведенням в лютому місяці 2017 року перерахунку вартості електроенергії, що спожита по особовому рахунку [NUMBER] ( об'єкт - [ADDRESS] ) були видалені з системи результати зняття показників за 3 роки, відповідно надати відомості про кількість проведених перевірок засобів обліку неможливо, а тому позовна заява містить припущення, а не встановлені факти. Правила користування електричною енергією для населення визначають споживача електричної енергії як особу, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. У постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 року зазначено, що термін «споживач електричної енергії» необхідно застосовувати в дещо ширшому значенні, зокрема, як такий, що поширюється і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання. Отже, для визначення обсягу та обрахування вартості електричної енергії, яку особа споживала за відсутності укладеного договору про постачання електричної енергії, застосовуються положення правил та [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Для донарахування споживачу вартості електроенергії визначальним є факт порушення ним правил. Тільки на підставі Акта енергопостачальника про порушення ПКЕЕН, відповідно до вимог [PERSON] може бути здійснено розрахунок збитків. Пункт 2.1 методики застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, встановленому цією методикою, з урахуванням вимог правил та у разі виявлення таких порушень. Позаобліково спожита електрична енергія - це збитки енергопостачальника, завдані внаслідок вчинення правопорушень споживачем у сфері електроенергетики, які підлягають доказуванню з урахуванням приписів ст.225 ГК України та ст.22, 614, 1212, 1213 ЦК України. Акт про порушення ПКЕНН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією. У разі можливості виявлення представниками енергопостачальника порушень ПКЕЕН під час здійснення контрольного огляду засобу обліку, нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі складеного Акту про порушення ПКЕЕН має здійснюватися за період з дати останнього контрольного огляду показань приладу обліку або технічної перевірки, але не більше, ніж за шість календарних місяців. Дати останнього контрольного огляду показань приладу обліку або технічної перевірки (крім 17.02.2017 року) в матеріалах справи відсутні, що не заперечується і самим позивачем. Суд також зауважує, що в пункті 6.5 договору № 1577 від 31.08.2007 року про користування електричною енергією особовий рахунок споживача [PERSON] - 166263, тоді як в матеріалах справи позивач зазначає особовий рахунок споживача: 200360148. Відомості про зміну особового рахунку споживача [PERSON] у період з 31.08.2000 року по 09.07.2007 року позивач не надав, а тому неможливо ідентифікувати споживача електричної енергії за вказаний період, і в подальшому, в тому числі і щодо встановлення споживача по особовому рахунку: 200360148. У разі виявлення представниками енергопостачальниками порушення споживачами ПКЕЕН, та у разі необхідності застосування [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для визначення кількості необлікованої електричної енергії, необхідно при визначенні терміну, за який проводиться розрахунок, у випадках, передбачених законодавством, враховувати дату останнього контрольного огляду засобу обліку, але зазначений термін, має не перевищувати шість місяців, що позивачем не враховано. Згідно статті 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Тобто такі зобов'язання виникають у випадках, передбачених законом або договором. Підстава виникнення солідарних зобов'язань є неподільність предмету зобов'язання. За документами, наявними у цивільній справи, зокрема договором №1577 від 31.08.2000 року солідарна відповідальність побутового споживача перед позивачем щодо боргових зобов'язань не передбачена, не передбачена і законом. Крім того, відповідач [PERSON] не є стороною зазначеного договору, а тому вимоги позивача щодо солідарної відповідальності не базуються на нормах закону. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За наведених обставин позовні вимоги не базуються на нормах матеріального права, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому безпідставні і не можуть бути задоволені.

Outcome: dismissed