Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія "АХА Страхування» звернулось до суду з позовом, в якому просить про стягнення з [PERSON] на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 4534,00 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 27 жовтня 2015 року близько 19 год. у м. Дніпропетровську по вул. Донецьке шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1) «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON]; 2)автомобіль «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідально сті за ст.124 КпАП України. На момент ДТП між потерпілим та позивачем - ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», був укладений договір добровільного страхування від 19.03.2015 р. №60685а5д, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Мазда», державний номерний знак [NUMBER]. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. На основі рахунка №176/15 від 29.10.2015 року було складено розрахунок страхового відшкодування, страховий акт та сплачено потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 21 417 (двадцять одна тисяча чотириста сімнадцять) гри. 46 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 204 966 від 04 листопада 2015 року. Позивачем було отримано інформацію, про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «ЛАСК «ОРАНТА» за полісом № АЕ/2828743. Таким чином, страхова компанія мала право на вирахування коефіцієнта фізичного зносу, тому сплачене нею страхове відшкодування складає: 16 883 ( шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 46 коп. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному (на загальних підставах) та договірному (в межах умов договору). Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК У країни підстав. Позивач вважає, що сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач складає: 21417,46 - 16883,46 = 4534 (чотири тисячі пятсот тридцять чотири) грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, заявив\~ клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст.74 ЦПК України та ч.4 ст.169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2\~ст.158, 224 ЦПК України. Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України встановлено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Отже, суд враховує положення даних статей при прийнятті рішення у справі. За результатами повного зясування обставин справи та перевірки їх доказами, надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП\~та накладено на нього адімністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 08.12.2015 року (а.с.19) За зазначеною постановою суду встановлено, що 27.10.2015 року близько 19-00 години у м.Дніпропетровську по вул.Донецьке шосе рухався автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який в районі е/о №279, не витримав безпечної дистанції та скоїв наїзд на зупинившийся попереду автомобіль [NUMBER], під керуваванням водія [PERSON], внаслідок ДТП транпортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні збитки, постраждалих людей немає. Дана обставина повторному доказуванню не підлягає, відповідно до вимог ч.4\~ст.61 ЦПК України. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «MAZDA» реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова JМZBK12Z571577428, на праві користування належав [PERSON], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САО №660451, яке було видане Відділом РЕР ДАЇ №3 ГУМВС України в Дніпропетровській області та був зареєстрований 30.03.2013 року (а.с.23, 25). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAZDA» реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова JМZBK12Z571577428 була застрахована відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №60685а5д АТ "СК"АХА Страхування" термін дії з 09 квітня 2015 року пло 08 квітня 2016 року (а.с.11-17). Внаслідок зіткнення транспортних засобів власнику транспортного засобу «MAZDA» реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова JМZBK12Z571577428 спричинено матеріальну шкоду. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за полісом №АЕ 28228743, що підтверджується довідкою №75438931 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.18). Вартість відновлювального ремонту автомобіля MAZDA 3, реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власником транспортного засобу №59/11/15 від 12.05.2016 року складає 43666,52 грн. (а.с.27-31). 27 жовтня 2015 року [PERSON] повідомив позивача про настання події, що має ознаки страхового випадку, а також надав заяву про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.20-21). 03 листопада 2015 року страховиком з урахуванням наданих документів складено страховий акт №1.003.15.15737/VESKO23058 від 03.11.2015 року щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 21417,46 грн. (а.с.34-35) та 04 листопада 2015 року АТ «СК «АХА Страхування» здійснило виплату, що підтверджується платіжним дорученням № 204 966 від 04 листопада 2015 року (а.с.36). Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 та ст.1166 ЦК України під майновою шкодою, завданою фізичній особі, яка підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала , маються на увазі втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Як передбачено ст.1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 роз'яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 1.6 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно з п.9.1 ст.9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах страхової суми. В зв'язку з виплатою страхового відшкодування до позивача в порядку ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.cт.933, 1194 ЦК України в межах фактично понесених витрат перейшло право вимоги до відповідача, а в останнього виникло зобов'язання виплатити відповідну суму на користь позивача. Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 4534,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розімрі 1600,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved