Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" в якій просить суд стягнути з відповідача: різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля згідно калькуляції та відшкодованим страховим відшкодуванням, а саме 66238,70 грн.; витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 800,00 грн.; суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 25 вересня 2013 року, о 10:15 год., на перехресті вул. Батумської та пр. Імені Газети «Правда» в м. Дніпропетровську, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER], що знаходився під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «МАН», н/з [NUMBER], що знаходився під керуванням водія Туровського Д.Е. Власник автомобіля «МАН», н/з [NUMBER], є Іноземне підприємство "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед". В результаті ДТП було пошкоджено належний їй автомобіль Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER]. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року винним у вчиненні зазначеної ДТП було визнано водія автомобіля «МАН», н/з [NUMBER], [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «МАН», н/з [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС», згідно полісу № АС/3369070. Відповідно до калькуляції вартості відновлювального ремонту згідно висновку експерта № 047/13 від 14.10.2013 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER], склала 115795,61 грн. Відповідно рахунку № 072 СТО «Пегас» ПП [PERSON] від 03.01.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER], склала 116238,70 грн. ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило їй виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 50000,00 грн. Таким чином з відповідача підлягає стягненню сума шкоди завдана їхнім працівником у розмірі 66238,70 грн. (116238,70 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER]) - 50000,00 грн. (отримане страхове відшкодування) = 66238,70 грн.). Окрім того, за проведення автотоварознавчого дослідження нею було сплачено 800,00 грн., які також мають бути відшкодовані відповідачем. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила пред'явлену позовну заяву задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позову посилалася на викладені у ньому обставини. Представник відповідача просила у задоволенні пред'явленого позову відмовити у повному обсязі посилаючись на відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та на обставини викладені у письмових запереченнях. Підтвердила, що на момент ДТП [PERSON] працював у Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед". Третя особа - [PERSON] також просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 25 вересня 2013 року, о 10 годині 15 хвилин, в м. Дніпропетровську, водій [PERSON], керуючи автомобілем «MAN-TGL 12/180», н/з [NUMBER], рухаючись по пр. Імені Газети «Правда», в районі будинку № 86, перед зміною напрямку руху праворуч не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху праворуч на смугу руху автомобіля «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], змусивши його вжити заходів гальмування та змінювати напрямок руху праворуч. Внаслідок цього автомобіль «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER] виїхав за межі дороги та скоїв наїзд на металеву огорожу. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.1 Правил Дорожнього руху України. Постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року (справа № 205/1833/13-п) винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було визнано водія автомобіля «MAN-TGL 12/180», н/з [NUMBER], [PERSON], та піддано останнього до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вищевказаний автомобіль «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER], належний на праві власності позивачці було пошкоджено. Згідно висновку № 047/13 експертного, автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER], складеного 14 жовтня 2013 року судовим експертом Цаберябим В.М., вартість матеріального збитку завданого позивачці в результаті пошкодження належного їй автомобіля, складає 57932,15 грн. Вартість дослідження становить 800,00 грн., сплата якої позивачкою на корить судового експерта підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 013025. Належний відповідачу автомобіль «MAN-TGL 12/180», н/з [NUMBER], на момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, тобто станом на 25 вересня 2013 року, був забезпеченим транспортним засобом у ПрАТ «СГ «ТАС», яке сплатило позивачці суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується наявною у справі копією повідомлення про отримання грошового переказу. На підтвердження позовних вимог позивачкою надано рахунок № 072 від 03.01.2014 року та калькуляцію № 072 від 03.01.2014 року ПП [PERSON], відповідно до якого відновлювальний ремонт автомобіля «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER], коштує 11532,00 грн., матеріали для нього коштують 3890,00 грн., вартість необхідних запасних частин становить 81443,58 грн., всього з урахуванням ПДВ 20 % для проведення відновлювального ремонту - 116238,70 грн. Позивачкою також надано акт № 460 виконаних робіт по автомобілю «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER] від 22 травня 2014 року, та квитанції від про сплату позивачкою на користь ПП «[PERSON].» суми 116308,00 грн. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі, з огляду на п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, яка створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє джерелом підвищеної небезпеки. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на евакуацію. Отже, враховуючи, встановлені під час розгляду справи обставини, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на її користь слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 7932 (сім тисяч дев'ятсот тридцять дві) грн. 15 коп. (57932,15 грн. (вартість матеріального збитку) - 50000,00 грн. (сума фактично виплаченого ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивачки страхового відшкодування) = 7932,15 грн.), витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 800 (вісімсот) грн. 00 коп., оскільки вони здійснені з метою визначення вартості матеріального збитку, та судовий збір у розмірі 87,28 грн., а всього 8819,43 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до висновку № 047/13 експертного, автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER], складеного 14 жовтня 2013 року судовим експертом Цаберябим В.М., вартість матеріального збитку завданого позивачці в результаті пошкодження належного їй автомобіля складає 57932,15 грн., яка визначена експертом як сума вартості відновлювального ремонту автомобіля «Лексус ЕС 350», н/з [NUMBER], належного позивачці з урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу. При розрахунку суми матеріального збитку експертом правильно застосовано наступну формулу, що визначена Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затв. наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092): Вартість матеріального збитку (57932,15 грн.) = вартість ремонтно-відновлювальних робіт (12153,50 грн.) + вартість необхідних для ремонту матеріалів (7202,99 грн.) + вартість нових складників (96439,15 грн.), що підлягають заміні під час ремонту х коефіцієнт фізичного зносу (1- 0,60) + втрата товарної вартості (0, не розраховувалася експертом, оскільки автомобіль мав сліди відновлювального ремонту). При цьому у відповідності з Методикою експертом розраховувалися й вартість робіт, вартість необхідних матеріалів та нових складників для вищевказаного автомобіля. Сума, що дорівнює різниці між розрахованою експертним шляхом вартістю матеріального збитку та фактично здійснених позивачем витрат на відновлювальний ремонт, а саме 58306,55 грн. (116238,70 грн. (сума коштів, що була сплачена позивачем на користь ПП «[PERSON].» в рахунок відновлювального ремонту) - 57932,15 грн. (вартість матеріальної шкоди розрахованої експертом) = 58306,55 грн.), не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки є реально завищеною порівняно із розрахунком здійсненим відповідно до вищевказаної Методики, та в повній мірі не відповідає вищезгаданому висновку експерту. Разом із тим, в судовому засіданні висновок експерта не заперечувався представником позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial