overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви вказує, що він є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Однак, у свідоцтві про народженні заявника ім'я матері записана "[PERSON]". У свідоцтві про народження, про одруження матері її ім'я вказано як "[PERSON]" тоді як в паспорті та свідоцтві про смерть ім'я його матері вказане як "[PERSON]". У заявника виникла необхідність отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. З метою отримання спадщини заявник своєчасно звернувся до нотаріальної контори, однак нотаріус пояснила, що для запису у свідоцтві про право на спадщину заявнику - рідному синові спадкодавця потрібно встановити факт родинних стосунків між ним та померлою [INFO] року [PERSON]. І тому він змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі ст. 10,212-215, 234, 256-258ЦПК просить його заяву задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити та підтвердити той факт , що він є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Через розбіжності у документах він не може довести, що померла була його матір'ю. Свідки, [PERSON] , та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні, підтвердили, що [PERSON] була рідною матір'ю заявника [PERSON] яку він поховав і є її спадкоємцем. Пояснили, що вони всі знали [PERSON], [PERSON] вони не знають. Заінтересована особа надала суду заяву в якій прохає справу розглянути в їх відсутність, з позовом погоджуються. Суд вислухавши заявника, свідків , вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що у свідоцтві про народженні заявника ім'я матері записана "[PERSON]". У свідоцтві про народження, про одруження матері її ім'я вказано як "[PERSON]" тоді як в паспорті та свідоцтві про смерть ім'я його матері вказане як "[PERSON]". Як вказали свідки та заявник [PERSON] і [PERSON] це є одна та сама особа яка була матір'ю заявника. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду за заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що він [PERSON], є рідним сином [PERSON], який помер [INFO] в селі Порик Хмільницького району Вінницької області. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим від 18 травня 2015 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, він має намір прийняти спадщину. Окрім [PERSON] спадкоємцями по закону першої черги після смерті батька, є матір [PERSON] та брат [PERSON]. Він, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 58157176, номер у нотаріуса 240/2015 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.11.2015 року № 42001875. Однак в свідоцтві про його народження прізвище батька на російській мові записано "[PERSON]", що в перекладі на українську мову - "[PERSON]", а в свідоцтві про смерть - записано "[PERSON]". У зв"язку з цим він вимушений звернутись до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджуеться свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18.05.2015 року виконкомом Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницькій області (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження заявника [PERSON], виданого 30.06.1978 року Хмільницьким райвідділом ЗАГС Вінницької області, його батьками були [PERSON] та [PERSON] (с. 7). Відповідно до довідки № 07-23/1982 від 25.11.2015 року голови вуличного комітету Данькевича І.П., підпис якого засвідчено печаткою відділу організаційно-масової роботи Хмільницької міської ради, [PERSON], був рідним батьком [PERSON] (а.с.11). Суд проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, вважає доведеним та встановленим факт того, що [PERSON], [INFO], уродженець міста Хмільника Вінницької області є рідним сином [PERSON], який помер [INFO] в с. Порик Хмільницького району Вінницької області. Цей факт для заявника є юридичним фактом, оскільки його встановлення дає заявнику право на отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Спір про право в даній заяві відсутній. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати по даній категорії справ не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що він являється єдиним спадкоємцем після свого батька [PERSON]. При оформленні спадщини виникла проблема в тому, що в правовстановлюючих документах ім"я спадкодавця зазначено по різному. Так у свідоцтві про народження заявника та у державному акті на право власності на земельну ділянку ім"я батька вказане як "[PERSON]", а у всіх інших документах, зокрема у свідоцтві про його народження, свідоцтві про смерть, технічній документації на будинок як "[PERSON]". У зв"язку із вказаними обставинами заявник змушений звернутись до суду. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав повністю по аналогічних підставах. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, до суду подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутніть. Не заперечує щодо заявлених вимог. Свідок [PERSON] суду пояснила, що заявника добре знає, вони односельчани. батька заявника вона також добре знала, може підтвердити, що він дійсно є рідним батьком [PERSON]. Чому виникла така помилка в написанні імені їй не відомо. Свідок [PERSON] зазначив, що знає заявника давно, його батька знав добре, вони сусіди, може підтвердити, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON].Чому виникла така помилка в написанні імені йому не відомо. Згідно паспорта громадянина України (серії [NUMBER]) заявник по батькові записаний як "[PERSON]". Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] батько заявника записаний як "[PERSON]". Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батько заявника записаний як "[PERSON]". Технічний паспорт на житловий будинок від 02.08.2013 року, інвентаризаційна справа №68 та довідка РОБТІ №418 від 14.08.2013 року видані на ім"я [PERSON]. Державний акт на право приватної власності на землю від 13.01.2000 року виданий на ім"я [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2013 року батько заявника записаний як [PERSON]. Заслухавши заявника, свідків, дослідивши наявні письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення повністю. На підставі наведеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій зазначається, що по досягненню пенсійного віку, він звернувся в управління ПФУ в Ульяновському районі по питанню оформлення пенсії. При оформленні документів було виявлено, що в його трудовій книжці у графі "Прізвище" його прізвище російською мовою помилково було записано як "[PERSON]", хоча згідно інших офіційних документів він значиться як "[PERSON]". У зв"язку з такими розбіжностями заявник не може оформити пенсію, тому змушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту правовстановлюючого документу . [PERSON] в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу без його участі. Представник Управління пенсійного фонду в Ульяновському районі Кіровоградської області в судове засідання не з"вився, але надав суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, проти заявлених у заяві вимог заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. При зверненні Заявника до управління ПФУ в Ульяновському районі для оформлення пенсії, було встановлено, що в його трудовій книжці у графі "Прізвище" його прізвище російською мовою помилково було записано як "[PERSON]", хоча згідно інших офіційних документів він значиться як "[PERSON]". Дослідивши додані до справи копії документів: паспорт серії [NUMBER], виданого Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області 06.02.1997 року (а.с.3), свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с.4), судом було встановлено, що заявник дійсно значиться як [PERSON] як російською так і українською мовами. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявнику для оформлення пенсії. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою та просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва на право особистої власності на квартиру від 09.02.1993 року, виданого виконкомом Конотопської міської ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на квартиру, виданого 09.02.1993 року виконкомом Конотопської міської ради він є власником квартири [ADDRESS] . На даний час бажає розпорядитися належним йому майном, але через неправильність написання його прізвища у правовстановлюючому документі не може цього зробити. Прізвище заявника за паспортом і ідентифікаційним номером [PERSON] , у актовому записі про народження і свідоцтві про народження на російській мові вказано як " [PERSON] ", що у перекладі на українську " [PERSON] ". Але у свідоцтві на право особистої власності на квартиру вказано на українській мові "[PERSON]". У зв`язку з вищевикладеним він змушений звернутися з вказаною заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити ( а.с. 18). Заінтересована особа: Конотопська міська рада в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі її представника, проти заявлених вимог не заперечує ( а.с. 17). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії паспорта [NUMBER] виданого 02.12.1997 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області [PERSON] народився [INFO] ( а.с. 3-5). З копії картки фізичної особи-платника податків [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 7) З копії свідоцтва на право особистої власності на квартиру від 09.02.1993 року, виданого виконкомом Конотопської міської ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS] вбачається, що свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Конотопської міської ради народних депутатів від 29.01.1993 року № 18 [PERSON] (а.с. 8). Згідно технічного паспорту Конотопського МБТІ від 19.01.1993 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 9-11) Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що потрібно встановити факт належності [PERSON] свідоцтва на право особистої власності на квартиру від 09.02.1993 року, видане виконкомом Конотопської міської ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України у Піщанському районі Вінницької області. Свої вимоги заявник мотивує тим, що відповідно до паспорта громадянина України, вона є - [PERSON], [INFO]. Проте в її трудовій книжці серії [NUMBER], заповненій 01 жовтня 1980 року на [PERSON] з виправленням прізвища на "[PERSON]", її дату народження помилково вказано " [INFO] року", а потім виправлено на " [INFO] року". У зв'язку з вказаними розбіжностями та виправленнями в написанні дати її народження в паспорті громадянина України та в трудовій книжці серії [NUMBER], у неї виникли ускладнення при оформленні на пенсію за віком, оскільки вказані розбіжності у написані дати народження в трудовій книжці були виявлені працівниками управління Пенсійного фонду України у Піщанському районі Вінницької області та по цій причині не були прийняті документи для оформлення пенсії. У зв'язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що трудова книжка серії [NUMBER], заповнена 01 жовтня 1980 року на [PERSON] з виправленням прізвища на "[PERSON]", [INFO], з виправленням дати народження на " [INFO] року" належить їй, [PERSON], [INFO], вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, проте надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України у Піщанському районі Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає, не заперечує проти встановлення факту належності трудових книжок заявнику. Дослідивши докази, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник відповідно до паспорта громадянина України заявник є [PERSON], [INFO]. В трудовій книжці серії [NUMBER], заповненій 01 жовтня 1980 року на [PERSON] з виправленням прізвища на "[PERSON]" на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], дату народження заявника помилково вказано " [INFO] року", а потім виправлено на " [INFO] року". У зв'язку з вказаними розбіжностями в написанні дати народження заявника в трудовій книжці та в її паспорті, у заявника виникли ускладнення при оформленні на пенсію за віком. Вищезазначене стверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] (а.с.3), копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.6), довіреністю (а.с.11). У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

07.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту по якому позичальник отримав в банку 6000,0 грн. кредиту на платіжну картку з виплатою 22,8 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит відповідач повинен був погашати місячними платежами. Але відповідач порушив умови повернення кредиту, тому банк звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути 15375,42 грн. заборгованості, що випливає з договору кредиту від 07.03.2008 року та судові витрати у розмірі 1218,0 грн. Станом на 31.10.2015 року заборгованість відповідача перед банком складає 15375,42 грн. , яка складається з наступного: -5617,46 грн.-заборгованість за кредитом; -7237,70 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; -1550,00 грн.-заборгованість по комісії та пеня за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -250.00 грн.-штраф (фіксована частина). -720,26 грн. -штраф (процентна складова). В підтвердження позову зазначають, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням їх законних прав. Представник позивач подав до суду клопотання у якому просить справу за їх позовом розглянути у відсутності представника банку, та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в суд не з'являвся неодноразово, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів ухваливши заочне рішення. Оцінивши подані докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії заяв про видачу кредиту від 07.03.2008 року, то ЗАТ КБ "Приватбанк" видало [PERSON] кредитну картку на умовах і правилах надання банківських послуг. Відповідно до витягу з статуту позивача вбачається, що згідно рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. ЗАБ КБ "Приватбанк" у зв'язку зі зміною типу банку змінено найменування на ПАТ КБ "Приватбанк", який є правонаступником всіх прав і обов'язків попередника. З розрахунку заборгованості убачається, що борг відповідача перед банком станом на 31.10.2015 року становить 15375,42 грн., яка складається з наступного: -5617,46 грн.-заборгованість за кредитом; -7237,70 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; -1550,00 грн.-заборгованість по комісії та пеня за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -250.00 грн.-штраф (фіксована частина). -720,26 грн. -штраф (процентна складова). Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту є право заявника вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 599 ЦК України вважається, що зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань, то з нього слід стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він працював на фабриці Херсонського бавовняного комбінату з 1991 року по 20.05.2013 року на посаді електромонтера 6 розряду оздоблювального виробництва ВГЕ комбінату. Вказує, що на день звільнення адміністрація з ним не розрахувались та на теперішній час ВАТ "ХБК" має заборгованість перед ним в сумі 34 223, 06 грн. Вважає, що Відповідач, відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В зв'язку з чим просить суд стягнути з Відповідача на його користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 24 352, 64 грн. В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення Позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно трудової книжки, на підставі Наказу № 19 від 05.06.1991 року [PERSON] прийнятий на ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" на посаду електромонтера 5 розряду оздоблювального виробництва ВГЕ комбінату. Відповідно до Наказу № 31-к від 20.05.2013 року Позивач звільнений з ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" у зв'язку з ліквідацією підприємства. З пояснень Позивача вбачається, що Відповідач на момент звільнення не виплатив йому заробітну плату. Заборгованість по заробітній на теперішній час не виплачена та складає 34 223, 06 грн., що підтверджується довідкою №4/34/25-18-568 від 20.05.2013 року. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, провадиться в день звільнення. На підставі ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" № 100 від 08.02.1995 року, Відповідач має сплатити [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, та таким чином складає 24 352, 64 грн. (58,54 грн. х 416 дні). Таким чином, враховуючи, що ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" фактично не провів повного розрахунку при звільненні Позивача, що є порушенням вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд вважає можливим стягнути з Відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 24 352, 64 грн.

Outcome: approved