Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

17 квітня 2016 року МОПЛ №1 звернулася до суду із заявою, в якій просить про примусову госпіталізацію [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], що була доставлена 15 травня 2016 року у 2 відділення МОПЛ №1 бригадою швидкої медичної допомоги, яка була викликана поліцією у зв'язку із погіршенням психічного стану: неадекватна поведінка, агресія по відношенню до матері та сина. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів МОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію хворої, та дійшла висновку, що лікування [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Згоду на проведення такого лікування хвора не може дати за своїм психічним станом. У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала. Вказала, що [PERSON] госпіталізована до психіатричного стаціонару у зв'язку із неадекватною поведінкою, проявляла невмотивовану агресію до своєї матері та свого сина. З дитинства [PERSON] була упертою, наполегливою, у віці 15 років замкнулась, припинила спілкуватись зі своїми однолітками, трималась відокремлено, стала скритною. Після закінчення МКІ працювала за спеціалністю інженером на заводі "Океан" приблизно 4 роки, за час роботи з працівниками не спілкувалась, сторонилась їх. З 1996 року працювала за кордоном, спочатку в Чехіїї, потім в Італії. Проживаючи в Італії з чоловіком, народила сина, за час перебування в Італії рідко приїжджала до матері, за час своїх візитів була дратівливою, злобною, агресивною, вчиняла скандали, не реагувала на зауваження. У травні 2015 року [PERSON] повернулась до України з сином в дім до матері. Спочатку намагалась знайти работу, проте це їй не вдавалось, згодом заявила, що працювати не буде та забезпечувати її повинна матір. Хатніми справами не займається, закривається у кімнаті, з кімнати не виходить, читає релігійну літературу. У поведінці була неадекватна, забувала вимикати воду, газ, неоднаразово забувала їжу на платі, внаслідок чого та горіла. Завжди провокувала конфлікти, кричала без приводу на матір, сина та вітчима, вигоняла їх з дому, проявляла агресію, мало місце рукоприкладство. Часто без причини сміялась, плакала, розмовляла сама з собою, говорила, що матір хоче її отруїти, спалювала багато речей в домі, пояснюючи це поганою енергетикою. Оглядом хворої встановлено наявність у хворої тяжкого психічного розладу у вигляді неадекватної поведінки з агресивними тенденціями в адресу неповнолітнього сина, матері та вітчима. Хвора становить небезпеку для себе і оточуючих, тому вона потребує стаціонарного лікування у МОПЛ №1. Заінтересована особа [PERSON] - мати [PERSON] просить суд про задоволення вимог заяви, пояснила, що її дочка потрубує психіатричної допомоги. Прокурор вказав, що вважає за необхідне заяву задовольнити. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши амбулаторну карту хворої [PERSON], вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], 15 травня 2016 року була доставлена до 2 відділення МОПЛ №1 бригадою швидкої медичної допомоги, яка була викликана поліцією у зв'язку із погіршенням психічного стану: неадекватна поведінка, агресія по відношенню до матері та сина. [PERSON] 17 травня 2016 року була оглянута комісією лікарів психіатрів МОПЛ №1, які підтвердили наявність у хворої психічного розладу та прийняли рішення про необхідність її стаціонарного лікування у МОПЛ №1 /висновок комісії лікарів-психіатрів /а.с.3-4/. Згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч.2, 3 ст.16 Закону України "Про психіатричну допомогу", у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність такої госпіталізації. На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст.ст.281, 282 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідіність госпіталізації у примусовому порядку [PERSON] до Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 для стаціонарного лікування строком на один місяць. Таким чином, вимоги заяви обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved