Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

29.03.2017 згідно із відбитком штемпеля на конверті поштового відправлення Публічне акціонерне товариство комеційний банк " Правекс-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитни договором. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 04.10.2012 відповідач [PERSON] та Публічне акціонерне товариство комеційний банк " Правекс-Банк" уклали договір № 225RNCP122780002, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 101040.00 грн із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 04.10.2017. В забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №225RNCP122780002від 04.10.2012 між Банком та [PERSON] укладено договір поруки №225RNCP122780002від 04.10.2012. У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 29.10.2016 відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 138238,16 грн. (сто тридцять вісім тисяч двісті тридцять вісім гривень 16 копійок ) в т.ч.: 74750,01 грн - заборгованість за кредитом, 35068,02 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 17072,13 грн - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 11348,00 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту.. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не з'явилися . Суд постановив ухвалу розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли правовідносини з договору позики, оскільки 04.10.2012 останній з Публічне акціонерне товариство комеційний банк " Правекс-Банк" уклали кредитний договір № 225RNCP122780002, згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 101040.00 грн з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 21,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у кредитному договорі строки. В забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №225RNCP122780002від 04.10.2012 між Банком та [PERSON] укладено договір поруки №225RNCP122780002від 04.10.2012 Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При постановленні судового рішення суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-2879цс16, викладений в постанові Верховного Суду України від 13 березня 2017 року, у якому Верховним Судом України визначено, що відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Виходячи з того, що місто проживання відповідача - місто Донецьк, входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р., пеня розрахована по кредитному договору за період, який утворився після 14 квітня 2014 року, не підлягає задоволенню, а саме вимога позивача про стягнення з відповідача пені та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати з відповідачів [PERSON], [PERSON] повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти у сумі 109818,03 грн (сто дев'ять тисяч вісімсот вісімнадцять гривень 03 копійки) в т.ч.: 74750,01 грн - заборгованість за кредитом, 35068,02 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, а в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів - відсутні такі підстави. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial