Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У серпні 2014 року до суду з позовною заявою звернувся ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 15.05.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № VIW3АК10890118, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 9312,77 доларів США на термін до 14.05.2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. 17.05.2010 року з метою забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору ПАТ КБ "ПриватБанк" уклало з [PERSON] договір поруки . Позичальник зобов'язань за кредитним договором не виконував, у зв'язку із чим станом на 07.07.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 12759 доларів США 22 центів, що станом на 07.07.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 150303 гривні 66 копійки, яка складається з: 4044 дол. США 06 центів - заборгованості за кредитом; 1502 дол. США 33 центи - заборгованості по процентам за користування кредитом; 405 дол. США 06 центів - заборгованості по комісії за користуванням кредитом; 6179 дол. США 98 центів - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 21 дол. США 22 центи - штрафу ( фіксована частина) та 606 дол. США 57 центів - штрафу (процентна складова).Оскільки в добровільному порядку відповідачі заборгованість не повертають, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення в пресі. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідачів на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № VIW3АК10890118 (а.с. 36-49). Відповідно до п. 2.1. кредитно-заставного договору банк зобов'язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору. Згідно з п. 17.1. кредитно-заставного договору банк зобов'язується надати позичальникові кредит у розмірі 9312, 77 доларів США зі сплатою 15 % річних за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення до 14.05.2013 року. Відповідно до п.п. 17.1.9. та п. 17.8. кредитно-заставного договору щомісяця з 15 по 19 число позичальник зобов'язаний сплатити щомісячний платіж в розмірі 243, 35 доларів США. У випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями 6.2.2. та 6.2.3. договору щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки (п. 14.2. кредитно-заставного договору). При порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. плюс 5 % від суми невиконаного зобов'язання (п. 14.9. кредитно-заставного договору). Сторони встановлюють строки позовної давності за вимоги про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у 5 років (п. 14.11. кредитно-заставного договору). В забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 17.05.2010 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № VIW3АК10890118, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] боргових зобов'язань за кредитним договором як солідарний із ним боржник в повному обсязі таких зобов'язань (а.с. 51). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом також встановлено, що банк виконав взяті на себе зобов'язання за кредитно-заставним договором № VIW3АК10890118 від 15.05.2008 року, надавши [PERSON] кредит у розмірі 9312.77 дол. США. Встановлено судом і те, що [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконала, що призвело до утворення в неї пред банком заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості за договором № VIW3АК10890118 від 15.05.2008 року станом на 07.07.2014 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 12759,22 дол. США та складається з: 4044,06 дол. США - заборгованості за кредитом; 1502,33 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 405,06 дол. США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 6179,98 дол. США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 21,22 дол. США - штрафу (фіксована частина) та 606,57 дол. США - штрафу (процентна складова) (а.с. 7-9). Встановлено судом і те, що 25.07.2014 року банком відповідачам направлялись вимоги за № 30.1.0.0/2-586 про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 11), що підтверджується реєстром № 3416 групових поштових відправлень - рекомендованих листів(а.с. 12), які були залишені без задоволення. Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюваню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають пред кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає пред кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, утворення у зв'язку з цим заборгованості, а також враховуючи, що [PERSON] виступив поручителем [PERSON], суд вважає, що вони повинні відповідати як солідарні боржники. Заборгованість на користь позивача підлягає солідарному стягненню з них в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача солідарно слід стягнути 1503,04 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved