Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору купівлі - продажу, повернення коштів, відшкодування шкоди, посилаючись на те що 8.11.2017р. в магазині № 169 «Ельдорадо» ТОВ «ДІЄСА» по [ADDRESS] придбав смартфон AppLe iPhone 8 64 Gb, вартістю 23 714 ,91 грн. Гарантійний строк експлуатації становив один рік.В кінці листопада 2017р. смортфон перестав працювати належним чином , в зв`язку з чим 25.11.2017р. він здав його в магазин на ремонт на умовах гарантійного обслуговування. Вимагав здійснити ремонт у 14-денний термін. 11.12.2017р. коли звернувся в магазин повідомили , що смартфон не відремонтований , точну дату коли буде відремонтований не повідомили. 21.12.2017р. звернувся з вимогою про розірвання договору та повернути сплачені кошти в розмірі 23714,91 грн. або замінити придбаний смартфон на такий же або аналогічний товар, або інший товар за додатковою домовленістю. 3.01.2018р. на вимогу відповідача з`явився до магазину щоб забрати телефон , але працівники магазину включити не змогли , а тому знову був направлений на ремонт. Тому просить розірвати договір купівлі-продажу смартфону , стягнути сплачені кошти в розмірі 23714,91 грн. , моральну шкоду в розмірі 10000грн. , стягнути неустойку за 53 дні прострочення зобов`язання в сумі 12568грн.91 коп., витрати на оплату юридичної допомоги в розмірі 3000 грн. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали, просили задовольнити Представник відповідача надав відзив, в судовому засіданні вказував що вимоги в частині стягнення неустойки та моральної шкоди є безпідставними. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 19.09.2018р. направлено справу за підсудністю до Печерського районного суду м.Києва. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 19.10.2018р. відкрито провадження по справі в порядку загального. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до слідуючого. Встановлено , що 8.11.2017р. в магазині № 169 «Ельдорадо» ТОВ «ДІЄСА» по [ADDRESS] позивач придбав смартфон AppLe iPhone 8 64 Gb, вартістю 23 714 ,91 грн. Гарантійний строк експлуатації становив один рік. В кінці листопада 2017р. смортфон перестав працювати належним чином, в зв`язку з чим 25.11.2017р. позивач здав його в магазин на ремонт на умовах гарантійного обслуговування. Вимагав здійснити ремонт у 14-денний термін. 11.12.2017р. коли звернувся в магазин повідомили , що смартфон не відремонтований , точну дату коли буде відремонтований не повідомили. Тому , 21.12.2017р. позивач звернувся з вимогою про розірвання договору та повернути сплачені кошти в розмірі 23714,91 грн. або замінити придбаний смартфон на такий же або аналогічний товар, або інший товар за додатковою домовленістю. 4.01.2017р. позивач повторно звернувся з вимогою розірвати договір та повернути кошти в розмірі 23714,91 грн. або замінити придбаний смартфон на такий же або аналогічний товар, або інший товар за додатковою домовленістю, негайно надати аналогічний товар , сплатити неустойку в розмірі 1% вартості товару за кожний день затримки усунення недоліків в розмірі 7351,65грн. Як вказував в судовому засіданні представник відповідача позивачу пропонувалось повернення коштів 23714,91 грн., однак він відмовився. Дане твердження не спростував в судовому засіданні позивач. Так, пунктом 15 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів або він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Такі ж наслідки передання товару неналежної якості залежно від характеру недоліків визначені і статтею 678 ЦК України. Частиною 9 ст. 8 Закону визначено, що при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Таким чином, застосування такого виду відповідальності як стягнення неустойки у даному випадку є неможливим, оскільки основною ознакою істотного недоліку придбаного позивачем товару, і саме на цьому Позивач наголошує у позовній заяві, - є те, що його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, а в такому разі способи захисту прав споживача у разі придбання товару з істотними недоліками законом визначені інші: розірвання договору або заміну товару на аналогічний. Пред`явивши вимогу про розірвання договору та повернення повної вартості товару, з поверненням Товару Відповідачу, Позивач використав передбачений законом спосіб захисту прав споживача. Наслідки розірвання договору з визначених позивачем підстав встановлені частиною ч. 1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" у вигляді повернення вартості товару, а не стягнення неустойки. За змістом ст. 546, 549, 611, 552 ЦК України, неустойка є видом забезпечення виконання зобов`язання та мірою цивільно-правової відповідальності. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів в розмірі 23 714 грн.91 коп. В іншій частині позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст..133 ЦПК України Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Вимоги позивача про стягнення витрат на пальне в розмірі 8038,86 грн., понесених довірителем є безпідставними та не підлягають задоволенню. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 3000грн. , які внесені по квитанції від 31.01.2018р. , а Договір про надання юридичних послуг укладено 23 березня 2018р. . Крім того не вказано за які види правової допомоги сплачені. Тому вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню. Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 680 грн., оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати.

Outcome: partial