Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25081,39 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачка не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2016 року, ухваленом\~ у справі за вищеназваним позовом, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. 14.09.2016 р. [PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою у порядку положень ст.ст. 224 - 232 ЦПК України. 29.09.2016р. заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором- задоволено, заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2016 року - скасовано та справу призначено до розгляду у загальному порядку. Представником позивача була надана уточнена позовна заява, в якій просила стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 30407,09 грн. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачем не було своєчасно виконано судовий наказ Суворовського районного суду м. Одеси від 27.04.2009 р. та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2013 р., що призвело до нарахування заборгованості по відсоткам, комісії та штрафів. Останній платіж за вказаним кредитом був здійснений 20.01.2015р., що свідчить про визнання відповідачем свого боргу та з цього часу строк позовної давності переривається. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Банк звернувся до суду з позовною заявою 27.10.2015р., тобто в межах строку позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача надала заперечення на уточнену позовну заяву та пояснила, що судовий наказ та рішення Суворовського районного суду м. Одеси відповідач виконала в повному обзязі. Крім цього, пояснила, що банком пропущений строк позовної давності, оскільки при нездійсненні чергового платежу, кредитор повинен був дізнатися про своє порушене право саме в день ненадходження на його рахунок чергового платежу з 18.12.2008р. Банк звернувсія до суду з позовом 27.10.2015р., тобто через три роки і десять місяців після спливу строку позовної давності, це є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні відповідач підтримала пояснення свого представника та просила відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.02.2008 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "Приватбанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. 27.04.2009 року судовим наказом Суворовського районного суду м. Одеси з [PERSON] стягнуто на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 7656,52 грн. 04.11.2013р. рішенням Суворовського районного суду м. Одеси з [PERSON] стягнуто на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 11605,29 грн. Рішення суду від 04.11.2013р. було виконано. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачка станом на 20.02.2017 року має заборгованість 30407,09 грн., яка складається з наступного: 23797,76 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4685,18 грн. - заборгованiсть за пенею та комiсiєю; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1424,15 грн. - штраф (процентна складова). Стосовно застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ст. 264 ЦК України з якою перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов?язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З наданого Банком розрахунку заборгованості та копії виписки по рахунку, [PERSON] 20.01.2015 р. сплатила Банку на погашення кредиту 1427,30 грн., що свідчить про визнання нею свого боргу та є перериванням перебігу позовної давності. Позов до суду Банком подано 27 жовтня 2015 року, тобто в межах строку позовної давності після переривання перебігу строку позовної давності. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати: 1218 гривень судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved