Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, пославшись на те, вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], за зазначеною адресою прописаний [PERSON], який не проживає у вказаному будинку тривалий час. Протягом вказаного часу позивач вимушена нести додаткові витрати за комунальні послуги. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 27/100 частин житлового будинку літ."А", житловою площею 75,1 кв.м., загальною площею 130,6 кв.м., з сараями літ. "Б", "В", туалетами літ. "Д", "Е", гаражем літ."Ж", спорудою №1, огорожами №3, 4, вимощенням 1, який розташований за адресою: [ADDRESS], а також зобов'язати відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Херсонської міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву згідно якої підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини не явки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням у газеті «Наддніпрянська правда» №78 випуск від 12 жовтня 2016 року стор. 4, заперечень з приводу поданого позову не надав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Допитана у якості свідка [PERSON] надала свідчення, які зводяться до того, що [PERSON] не проживає у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Як йому відомо останній переїхав на інше постійне місце проживання. [PERSON] допитана у якості свідка надала аналогічні покази тим, які надав свідок [PERSON] В матеріалах є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.09.1996 року [PERSON] є спадкоємцем 27/100 частин житлового будинку літ."А", житловою площею 75,1 кв.м., загальною площею 130,6 кв.м., з сараями літ. "Б", "В", туалетами літ. "Д", "Е", гаражем літ."Ж", спорудою №1, огорожами №3, 4, вимощенням 1, який розташований за адресою: [ADDRESS]. 05.08.2016 року було укладено договір купівлі-продажу між [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON] та [PERSON], згідно якого остання придбала у [PERSON] 27/100 частин житлового будинку літ."А", житловою площею 75,1 кв.м., загальною площею 130,6 кв.м., з сараями літ. "Б", "В", туалетами літ. "Д", "Е", гаражем літ."Ж", спорудою №1, огорожами №3, 4, вимощенням 1, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу №15752233 від 05.08.2016 року на праві спільної часткової власності [PERSON] належить 27/100 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту від 04.10.2016 року [PERSON] не проживає у будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] з травня 2014 року. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником спірної квартири, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд. Вимоги щодо примусового зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права особи користування житловим приміщенням, а тому дане рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: partial