Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

13.11.2020 р [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визначення додаткового строку достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Манятин Славутського району Хмельницької області. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що визначений законом строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] пропустила з поважних причин, так як з 1999 року вона проживає в м. Шепетівка Хмельницької області, а померлий [PERSON] постійно проживав та помер в с. Манятин Славутського району Хмельницької області, тому про існування заповіту вона не знала. Нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку звернення із заявою. про прийняття спадщини. Просить позов задовольнити. У заяві до суду позивач та його представник просять розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача - Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. У заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності, відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] , що стверджується довідкою Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 655 від 20.09.2019 р (а.с.7). [PERSON] був власником сертифіката на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишньої селянської спілки "Манятин" серії ХМ № 010606 зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № [NUMBER] на території Манятинської сільської ради, що стверджується листом Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.07.2020 92/150-20 (а.с.10). 20 травня 2005 р на випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт в користь [PERSON] на право на земельну частку (пай) на території Манятинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, посвідчене сертифікатом серія ХМ № 0101606 (а.с.5). [INFO] в с. Манятин Славутського району Хмельницької області Бабійчук [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23 липня 2020 року (а.с.4). На час смерті [PERSON] заповіт не був змінений чи скасований. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] на право на земельну частку (пай), розташованої на території Манятинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, за заповітом. Позивачка [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.11). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що стверджується листом нотаріуса та Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с.11-12). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що стверджується листом нотаріуса (а.с.11). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно із довідками видань ПП "Трудівник Полісся" СЬОГОДНІ" та ТзОВ "Дочірнє підприємство "Контакт-Славута" (телерадіокомпанія) у місцевих засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини не розміщувалось (а.с.8-9). Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] поважними, зважаючи на те, що вона була сторонньою особою для спадкодавця, не перебувала в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживала, не знала про існування заповіту в його користь; спадкодавець [PERSON] постійно проживав та помер в с. Манятин Славутського району Хмельницької області, а позивачка [PERSON] проживає в м. Шепетівка Хмельницької області, в родинних відносинах із спадкодавцем не перебувала; у пресі оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини після смерті [PERSON] не розміщувалось. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивачки на спадкування після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved