Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач Харківська міська рада звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 25092 грн. 02 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач у період з 01.11.2016 по 31.10.2019 не сплачував грошові кошти за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] площею 0,0651 га (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092), яка перебуває у власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради, і відповідно до статей 1212-1214 ЦК України зобов`язаний відшкодувати безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 25092 грн. 02 коп. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 02.03.2020 визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачем подана заява про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду справи Харківським окружним адміністративним судом № 520/3133/2020 за позовом Харківської міської ради до ГУ Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, НВЦ «МІНОТАВР» (ТОВ), [PERSON] , про скасування рішення державного реєстратора шляхом скасування кадастрового номеру та визнання дій державного кадастрового реєстратора незаконними (а.с.81-82). Ухвалою суду від 16.12.2020 у задоволенні заяви Харківської міської ради про зупинення провадження у справі, відмовлено. Ухвалою суду від 23.04.2020 визначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників судового розгляду (а.с.86). Відповідач [PERSON] в особі представника адвоката Андренка В.Ю. подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, наданої позивачем, земельна ділянка площею 0,0651 га з кадастровим номером 6310137500:11:001:0092 по [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності, датою державної реєстрації вказаної земельної ділянки є 29.01.2009. Та, як зазначає позивач, обстеженням на місцевості встановлено, що на зазначеній земельній ділянці площею 0,0651 га з кадастровим номером 6310137500:11:001:0092 по [ADDRESS] розташована нежитлова будівля літ. Б-2 з навісами, право власності на яку зареєстроване за НВЦ «МІНОТАВР» (ТОВ) та [PERSON] . Відповідач наполягає на тому, що ним земельна ділянка по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) не використовується. Натомість, відповідач стверджує, що для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі «Б-2» (магазин продажу продовольчих товарів) по [ADDRESS] , останнім використовується земельна ділянка з кадастровим номером № 6310137500:11:001:0120. На підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 № 292/07 між Харківською міською радою та НВЦ «МІНОТАВР» (ТОВ) укладено договір оренди землі від 29.01.2009 № 640967100027 на земельну ділянку площею 0,0651 га з кадастровим номером 6310137500:11:001:0092 по [ADDRESS] строком до 01.12.2012 для експлуатації та обслуговування магазину по продажу непродовольчих товарів. В подальшому, рішенням Харківської міської ради від 19.12.2012 № 966/12 НВЦ «МІНОТАВР» (ТОВ) та [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею, орієнтовано 0,0470 га за адресою: [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Б-2» (магазин по продажу продовольчих товарів). Цим же рішенням договір оренди землі від 29.01.2009 № 640967100027 визнано таким, що втратив чинність в зв`язку із закінченням терміну дії. Земельна ділянка площею 0,0651 га по [ADDRESS] була повернута до земель запасу міста, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) від 25.06.2013 № 106/13. В подальшому між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення фінансового внеску № 49/13 від 15.10.2013 в рахунок оплати земельної ділянки загальною площею 0,0477 га за адресою: [ADDRESS] , в якому зазначається кадастровий номер земельної ділянки по [ADDRESS] , як 6310137500:11:001:0120, та площа земельної ділянки - 0,0477 га.. Укладанню договору про внесенню авансового внеску передувало розроблення ТОВ «ХАРКІВЗЕМІНФОРМ» проекту землеустрою. Вищевикладене свідчить про те, що після повернення за актом приймання-передачі від 25.06.2013 № 106/13 до земель запасу міста земельної ділянки (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) площею 0,0651 га по [ADDRESS] , відповідачем використовується земельна ділянка площею 0,0477 га з кадастровим номером 6310137500:11:001:0120, відомості про яку внесено до Державного земельного кадастру (а.с.89-95). Позивач надав відповідь на відзив, в якому стверджує, що відповідач використовує земельну ділянку площею 0,0651 га по [ADDRESS] , та відповідачем не доведено факт використання ним земельної ділянки меншої площі (а.с.102-108). Позивач до початку судового засідання подав клопотання про підтримання позовних вимог про розгляд справи за відсутності представника Харківської міської ради. Представник відповідача адвокат Андренко В.Ю. проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити, розглянути справу без його участі, про що зазначив у письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 24.10.2019 здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки по [ADDRESS] , розробленого ТОВ "Геодезично-вишукувальний центр" та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 03.06.2019 № 922/0/45-19. Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці площею 0,0651 га (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) по [ADDRESS] розташована нежитлова будівля літ. "Б-2" з навісами, право власності на яку зареєстроване за НВЦ "МІНОТАВР" (ТОВ) та [PERSON] , за результатами якого складено акт обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] від 24.10.2019 (а.с.22-26). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) від 03.06.2019 № 922/0/45-19, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області площа вказаної земельної ділянки складає 0,0651 га (а.с.15). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.10.2019 № 186047569 право власності на нежитлову будівлю літ. "Б-2" за адресою [ADDRESS] зареєстроване наступним чином: з 04.08.2009 нежитлові приміщення підвалу №№ 10,11 загальною площею 38,5 кв.м. за [PERSON] на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2009 у справі №60/90-09; з 04.08.2009 нежитлові приміщення: підвалу №№ 1-:-9, 12 площею 99,2 кв.м; 1-го поверху №№ 1-:-22 площею 266,3 кв.м; 2-го поверху №№ 1-:-14 площею 248,6 кв.м; мансарди №№ 1-:-7 площею 124,8 кв.м загальною площею 738,9 кв.м за НВЦ "МІНОТАВР" (ТОВ) на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2009 у справі №60/90-09. На підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 №292/07 між Харківською міською радою та НВЦ "МІНОТАВР" (ТОВ) укладено договір оренди землі від 29.01.2009 № 640967100027 на земельну ділянку площею 0,0651 га (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) по [ADDRESS] строком до 01.12.2012 для експлуатації та обслуговування магазину по продажу непродовольчих товарів. Рішенням Харківської міської ради від 19.12.2012 №966/12 НВЦ "МІНОТАВР" (ТОВ) та [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею, орієнтовно, 0,0470 га за адресою: [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "Б-2" (магазин по продажу продовольчих товарів). Цим же рішенням договір оренди землі від 29.01.2009 №640967100027 визнано таким, що втратив чинність в зв`язку із закінченням терміну дії. Земельна ділянка повернута до земель запасу - акт приймання передачі земельної ділянки від 25.06.2013 №106/13. Крім того, відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.10.2019 № 185094570 земельна ділянка площею 0,0651 га з кадастровим номером 6310137500:11:001:0092 по [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності. Датою державної реєстрації вказаної земельної ділянки є 29.01.2009. [PERSON] , набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформив речового права на вказану земельну ділянку. Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку по [ADDRESS] , та враховуючи положення ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,0651 га з кадастровим номером 6310137500:11:001:0092 по [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. Відповідно до листа ГУ ДФС у Харківській області від 18.04.2018 № 8646/9/20-40-13-08-20 [PERSON] значиться платником плати за земельну ділянку по [ADDRESS] з 01.01.2015 по 31.12.2017 (а.с.16). Як зазначає позивач, [PERSON] у період з 01.11.2016 по 31.10.2019 не сплачував за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. Розрахунок розміру безпідставно збережених [PERSON] коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) від 03.06.2019 № 922/0/45-19, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, та відповідно до цього розрахунку сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності складає 25092,02 грн. (а.с.15, 17-21). Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. В силу статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Тобто, визначальною підставою для застосування положень статей 1212, 1214 ЦК України є той факт, що майно набуте особою без достатньої правової підстави повинно в обов`язковому порядку вибути з його володіння. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. З приписів наведеної норми вбачається, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.10.2019 № 185094570 земельна ділянка площею 0,0651 га з кадастровим номером 6310137500:11:001:0092 за адресою: [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності. Датою державної реєстрації вказаної земельної ділянки є 29.01.2009 (а.с.14). До відзиву на позовну заяву відповідач надав договір про внесення авансового внеску №49/13 від 15.10.2013, згідно якого покупці НВЦ "МІНОТАВР" (ТОВ) та ФОП [PERSON] на підставі рішення 21 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 19.12.2012 року № 966/12 та рішення 23 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 17.04.2013 року №1109/13 вносять, а продавець - Харківська міська рада приймає авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки загальною площею 0,0477 га кадастровий номер № 6310137500:11:001:0120 за адресою: [ADDRESS] . Розмір авансового внеску складає 34562,37 грн., з яких ФО-П [PERSON] сплачено 1728,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 885 від 15.10.2013 (а.с.98-100). Крім того, укладенню договору про внесення авансового внеску №49/13 від 15.10.2013 передувало розроблення ТОВ "ХАРКІВЗЕМІНФОРМ" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "Б-2" (магазину продажу продовольчих товарів) по [ADDRESS] (а.с.101). Відповідно до п. 2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Ні вказаною Інструкцією, ні Земельним Кодексом України, не передбачено визначення площі земельної ділянок згідно актів обстеження, які в якості доказів додані позивачем, у зв`язку з чим, суд дійшов до висновку, що акт обстеження від 24.10.2019 не є належним та допустимим доказом, який підтверджує розмір площі земельної ділянки, яку використовує відповідач та безпосередньо обставини щодо її фактичного використання відповідачем. На обґрунтування заперечень проти позову, відповідачем до суду надано викопіювання з публічної кадастрової карти щодо земельної ділянки кадастровий номер 6310137500:11:001:0120, а також Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, відповідно до якої земельна ділянка площею 0,0477 за кадастровим номером 6310137500:11:001:0120 розташована по [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що після повернення за актом приймання- передачі від 25.06.2013 №106/13 до земель запасу міста земельної ділянки (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) площею 0,0651 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "Б-2" (магазину продажу продовольчих товарів) по [ADDRESS] , відповідачем використовується земельна ділянка площею 0,0477 га з кадастровим номером №6310137500:11:001:0120, відомості про яку внесено Державного земельного кадастру. Доказів обстеження земельної ділянки з кадастровим номером №6310137500:11:001:0120 позивачем до матеріалів справи не надано, а посилання позивача на акт обстеження земельної ділянки (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) за адресою: [ADDRESS] від 24.10.2019, суд вважає необґрунтованим. Вказаний акт не містить відомостей щодо координат зовнішніх меж ділянки та межових знаків, а отже не може бути належним доказом, який підтверджує розмір площі земельної ділянки, яку використовує відповідач. Також, відповідно до ст. 13 Закону України "Про оцінку земель", для визначення, зокрема, розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності проводиться нормативно грошова оцінка земельних ділянок. Таким чином, основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 14 Податкового кодексу України. Відповідно до частини 2 статті 20 і частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Так, згідно пункту 1.1. Порядку впровадження нормативно грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, цей Порядок регламентує процедуру надання підприємствам, установам та організаціям міста, фізичним особам інформації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок для обчислення земельного податку, орендної плати за земельні ділянки комунальної власності та здійснення цивільних цивільно-правових угод із земельними ділянками та оплати за договором суперфіцію. Відповідно до пункту 2.2. Порядку, управління Держземагентства у м. Харкові надає інформацію про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з чинним законодавством. Згідно з Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 №489, за результатами нормативної грошової оцінки земель укладається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, розрахунок розміру безпідставно збережених [PERSON] коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) від 03.06.2019 № 922/0/45-19, виданий Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області. Отже, зазначений витяг стосується земельної ділянки із іншими технічними характеристиками, ніж та, що фактично на даний час використовується відповідачем Оскільки позивачем не доведено користування відповідачем земельною ділянкою із кадастровим номером 6310137500:11:001:0092, саме на яку позивачем здійснені розрахунки по орендній платі з урахуванням її нормативно-грошової оцінки, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 25092,02 грн. як безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310137500:11:001:0092) є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, покладає понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, не позивача.

Outcome: dismissed