Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" пред'явило в суді позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що між ВАТ АБ «Укргазбанк» та Приватним підприємством "ВКЗ-Дебют" 12.05.2006 року було укладено кредитний договір № 83/06/К з змінами і доповненнями внесеними додатковими угодами №1 від 24.05.2006р., №2 від 08.06.2006р., №3 від 10.10.2006р. Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк надав відповідачу кредит для поповнення обігових коштів для виробничих витрат, в сумі 500 000,00 (п'ятсот тисяч) гривень, на строк з "12" травня 2006 року по "11" травня 2007 року із сплатою процентів за користування кредитом виходячи з 18 % річних. Відповідно до п.3.1.1 кредитного договору Банк зобов'язався відкрити Позичальнику позичковий рахунок [NUMBER] та перерахувати Позичальнику кредит в межах суми 500000,00 (п'ятсот тисяч) гривень в строк по 11 травня 2007р. з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника в АБ "Укргазбанк". Банк виконав свої зобов'язання, що підтверджується випискою з рахунку Позичальника. За порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов'язаний (п.3.3.1 кредитного договору) сплачувати Банку проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки 19% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Строк позовної давності за кредитним договором встановлений сторонами в три роки. 15 грудня 2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника по кредитному договору № 83/06/К (зі змінами та доповненнями) від 12 травня 2006 року між Банком та [PERSON] (надалі - Відповідач) було укладено договір поруки. За договором поруки : п.1.1.Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов'язань по кредитному договору №83/06/К від 12 травня 2006 року та додаткових угод до нього. п.1.2.Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. п.1.3.Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пеня) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань в сумі, що не перевищує 400000 грн. Станом на 04.06.2018 року заборгованість Відповідача перед Банком становить: прострочена заборгованість за відсотками - 48798,40 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 8645,70 грн., а всього 57444,10 гривень. Просить суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» грошові кошти в сумі: 57444,10 гривень, з яких: прострочена заборгованість за відсотками - 48798,40 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 8645,70 грн. Стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1762 гривень. Ухвалою суду від 30 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надіслав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що ПАТ АБ «Укргазбанк» позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.80) В судове засідання відповідач не з'явилася, надіславши письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги не визнає з підстав викладених у відзиві на позов, який надійшов через канцелярію 11.10.2018 року, згідно якого просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог за їх безпідставністю та у зв»язку із пропуском позивачем строків позовної давності. (а.с.39-43). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 12 травня 2006 року ПП «ВКЗ-Дебют» отримало кредит для поповнення обігових коштів для виробничих витрат, пов'язаних із закупівлею ПММ, міндобрив, насіння, запасних частин, обладнання та ін. в сумі 500 000,00 гривень, на строк з 12 травня 2006 року по 11 травня 2007 року із сплатою процентів за користування кредитом виходячи з 18% річних. (а.с.5-9) На виконання зобов'язань ПП «ВКЗ-Дебют» по кредитному договору №83/06/К від 12 травня 2006 року між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON], 15 грудня 2006 року було укладено договір поруки. (а.с.14-16) За порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний (п.3.3.1 кредитного договору) сплачувати банку проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки 19% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що згідно наданих позивачем розрахунків, станом на 04.06.2018 року сума заборгованості позичальника перед банком становить 48798,40 гривень простроченої заборгованості по процентах за користування кредитними коштами за період з 08.07.2016 р. по 04.06.2018 р., а також 8645,70 гривень пені за несвоєчасну -сплату процентів за період з 08.07.2016 р. по 04.06.2018 р. (а.с.17-18) Частиною 1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов»язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст. 11 ЦК України). Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфон і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК україни позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату - до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Сулу від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як було встановлено судом, строк кредиту згідно Кредитного договору становить з 12.05.2006 року по 11.05.2007 року. Відтак ПП «ВКЗ-Дебют» був зобов»язаний повернути кредит до 11 травня 2007 року включно. Отже, нарахування позивачем відсотків за період з 08.07.2016 року по 04.06.2018 року на підставі Кредитного договору та із застосуванням встановленої у ньому процентної ставки, тобто після спливу визначеного цим договором строку кредитування, не ґрунтується на приписах чинного законодавства. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 8645 гривень 70 кіпійок суд зазначає наступне. Вимога про стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів є додатковою до вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами. Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі сплином строку кредитування, то необгрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти пені. Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 57 444,10 гривень, з яких : 48798,40 гривень - прострочена заборгованість по процентах, 8645,70 гривень - пеня за несвоєчасну сплату процентів, у зв»язку з чим в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» слід відмовити. Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 3 ст.267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи те, що у спірному випадку визначені цивільним законодавством пістави для стягнення відсотків та пені у заявлених до стягнення сумах відсутні, тобто, фактично, не встановлено порушення прав та інтересів позивача, позовна давність в цьому випадку не застосовується, оскільки в заявлених позовних вимогах судом відмовляється по суті, і сплив позовної давності (за вказаних обставин) не впливає на суть винесеного рішення. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.256,257,267,629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed