Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що Концерн „Міські Теплові Мережі" у період з 01.10.2013 р. по 01.09.2016 р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ніжинська 66/11, де мешкає [PERSON] на загальну суму 8879,87 грн. Концерн „МТМ" по відношенню до Відповідача являється виконавцем послуг з централізованого опалення. Позивач просить стягнути вказану заборгованість. Представник Концерн „МТМ" просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання 06.11.2017 р. не зявилась, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від неї не надходило. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.11.2016 року Заводський районний суд м. Запоріжжя виніс ухвалу по справі № 332/3464/17 провадження № 2-н/332/598/17 про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за надання послуг з централізованого опалення житлового приміщення та гарячого водопостачання в сумі 8879,87 грн. за період з 01.10.2013 р. по 01.09.2016 р.. Згідно ч. 2. ст. 101 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Згідно ч.9 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Згідно Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово - комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 виконавцем житлово - комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ". 3гідно Рішенню виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 р. „Про визначення виконавців комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 р. виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву питної води визначено КОНЦЕРН „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж КОНЦЕРНУ „МТМ". Пунктом 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності КОНЦЕРНУ та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу КОНЦЕРНУ. Таким чином, КОНЦЕРН „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" у період з 01.10.2013 р. по 01.09.2016 р. надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житлове приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ніжинська 66/11, на загальну суму 8879,87 грн., де відповідач є власником квартири згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 66393258 від 22.08.2016 року. Концерн „МТМ" по відношенню до Відповідача являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. За цей період Боржник не здійснив оплату за надані послуги. Отже, загальна сума заборгованості за період з 01.10.2013 р. по 01.09.2016 р. складає 8879,87 грн. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири приватного житлового фонду зобов'язаний оплачувати комунальні послуги. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 встановлюють, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов'язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. В даному випадку Стягувач свій обов'язок виконав: підготував для Боржника належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував на його укладення шляхом вивішування оголошень на будинку, через засоби масової інформації, направлення листів та шляхом автодозвону. Але, на відміну від 90°/с мешканців житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя, Боржник не відгукнувся на пропозицію Стягувача та не уклав договору про надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров'я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, Стягувач здійснював та продовжує надавати Відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Враховуючи зміни, внесені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства віх 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду від 22.11.2005 року № 4» «Про затверджена порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення те постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання», відключенню від мереж централізованого опалення підлягають лише окремі житлові будинки. Відключення окремих приміщені житлового будинку не передбачено чинним законодавством. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення централізованого постачання гарячої води між сторонами тривають. Відсутність укладеного договору не позбавляє Боржника обов'язку оплати наданих йому послуг. Тож, посилання Боржника на відсутність укладеного між сторонами договору є необґрунтованим та недоцільним, адже згідно норм діючого законодавства саме на нього покладається даний обов'язок. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved