Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 28.04.2017 року, в якому просила суд визнати її членом сімї [PERSON] Ловіка Ясоновича наймача житлового приміщення, розташованого за адресою: б-р. Вечірній 10/33, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Предявлені вимоги мотивувала тим, що 12.11.1986 року вона офіційно зареєструвала шлюб з [PERSON], який розірвано 27.11.1990 року. Однак не дивлячись на це вони продовжували проживати разом однією сімєю, вести сумісне господарство, мали єдиний бюджет. У лютому 1993 року на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] народних депутатів за №48 від 02.02.1993 року [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення, розташоване за адресою: б-р. Вечірній 10/33, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, ставши його наймачем та вселившись до квартири разом з нею як цивільною дружиною. У вказаній квартирі ніхто крім них не проживав, зареєстрованим значився тільки [PERSON], особові рахунки по сплаті житлово-комунальних послуг відкрито на її імя. Після того, як 15.10.1994 року [PERSON] помер, вона залишилась проживати в зазначеній квартирі, де проживає й дотепер, утримуючи її належний технічний стан, оплачуючи рахунки за комунальні послуги. Маючи намір й надалі проживати в житловому приміщенні, за життя наданому [PERSON], вона просить суд визнати її членом його сімї як наймача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] предявлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Представник відповідача ЖБК «Домобудівельник-V» [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, визнавши їх та підтвердивши викладені в позові обставини. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що з [PERSON] та її чоловіком [PERSON] вона знайома, підтвердила, що вони мешкали разом по б-ру Вечірньому 10/33 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. [PERSON] за життя працював сантехніком, а тому час від часу вона зверталась до нього за допомогою, інколи бувала вдома у них. На даний момент вони з [PERSON] проживають по сусідству, підтримують дружні стосунки ще з дитинства. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що з позивачем вони перебувають в дружніх стосунках з 1986 року. Підтвердила обставини проживання [PERSON] разом з [PERSON] до дня його смерті, який був її чоловіком, з моменту отримання ним в користування квартири №33 в буд.10 по б-ру Вечірньому в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на підставі ордеру. Суд,\~вислухавши думку сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Федорова) 12.11.1986 року уклала шлюб з [PERSON] Ловіком Ясоновичем, зареєстрований Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис №1331 від 12.10.1986 року (а.с.44). Згідно свідоцтва серії ІІІ-КИ № 366259 від 27.11.1990 року (а.с.45) шлюб між сторонами розірвано 27.11.1990 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 677. 05.02.1993 року на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] народних депутатів за №48 [PERSON] отримав ордер за №78 на право заняття житлового приміщення загальною площею 17,24 кв.м., розташованого за адресою: б-р. Вечірній 10/33, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Ордер видано на сімю у складі 1 особи [PERSON], відомості про склад сімї в ордері відсутні (а.с.8). Квартира є неприватизованою, перебуває на балансі ЖБК «Домобудівельник-V», зареєстрованих осіб немає, заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 01.04.2017 року відсутня, що підтверджується довідками ЖБК «Домобудівельник-V» №805 від 03.04.2017 року, № 807 від 08.04.2017 року (а.с.10, 11). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 290869 від 18.10.1994 року (а.с.12), [PERSON] помер 15.10.1994 року. Як вказувала позивач в обґрунтування предявлених вимог, що підтверджується актом від 08.04.2017 року, засвідченим підписами свідків [PERSON] та [PERSON] та керівником ЖБК «Домобудівельник-V» (а.с.9), з 1993 року та до моменту смерті [PERSON] вона проживала разом з ним однією сімєю за адресою: б-р. Вечірній 10/33, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, а після його смерті продовжує проживати у вищевказаній квартирі і дотепер. За життя [PERSON] питання про її виселення не ставилось. Місце проживання [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] з 12.10.1992 року та по теперішній час, що підтверджується відповідною відміткою на арк.№11 її паспорту (а.с.7) та підтверджено останньою в ході судового розгляду справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на відсутність у позивача реєстрації в квартирі, наданій [PERSON], вона вселилась в зазначене приміщення за усною домовленістю та погодженням з ним як повноважним квартиронаймачем як член його сімї. Як на підстави звернення до суду позивач посилалась на необхідність визнання її членом сімї [PERSON] наймача житлового приміщення, розташованого за адресою: б-р. Вечірній 10/33, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область з метою підтвердження її права користування вказаною квартирою після його смерті та забезпечення подальшої реалізації житловим прав, оскільки її статус як члена сімї [PERSON] оспорюється відповідачем, що підтверджується відповіддю ЖБК «Домобудівельник-V» №834 від 03.04.2017 року (а.с.46). Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно\~ст.3 ЦПК України,\~ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. У Конституції України терміни "сім'я", "члени сім'ї", "родичі" тощо без визначення змісту вживаються неодноразово. Законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Так, в розумінні ст.3, ч.3 ст.27 СК України, сімя створюється на підставі шлюбу, офіційно зареєстрованого державою та засвідченого свідоцтвом про шлюб. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Крім того, відповідно до ч.2 ст.64 ЖК УРСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Аналогічне офіційне тлумачення терміну «член сімї» надано Конституційним Судом України в рішенні №1-88/99 від 03.06.1999 року. Таким чином, оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім'ї наймача в розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають/проживали в квартирі разом з наймачем. Крім того, обставини проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сімєю за адресою: б-р. Вечірній 10/33, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область з моменту отримання квартири в користування на підставі ордеру та до моменту смерті [PERSON] підтвердили також допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Оспорювання відповідачем статусу [PERSON] як члена сімї наймача [PERSON] через відсутність у неї реєстрації місця проживання в квартирі, наданій йому в користування, суд оцінює критично, оскільки відповідно до ст.33 Конституції України у взаємозвязку з ч.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України\~№9 від 01.11.1996 року\~«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд приходить до висновку, що [PERSON], вселившись до квартири [PERSON] за його ж згодою, спільно проживаючи з ним та ведучи спільне господарство, оплачуючи комунальні послуги за рахунками, відкритими на її імя (а.с.13-24), правомірно набула право користування житловим приміщенням, а тому може бути визнана членом сімї [PERSON], у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне акцентувати увагу, що відповідно до ч.1 ст.106, ст.107, ч.1 ст.166 ЖК УРСР, яка узгоджується зі ст.824 ЦК України, у разі смерті основного наймача або втрати ним права на жиле приміщення, права і обов'язки за договором найму здійснюють члени його сім'ї, які вправі вимагати заміни сторони наймача за договором найму із оформленням його на імя члена сімї, який має право користуватися квартирою. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, з огляду на ухвалення рішення на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] 640 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved