Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 3558 грн. 65 коп., в тому числі: тіло кредиту - 2231 грн. 31 коп.; прострочене тіло кредиту - 0,00 грн.; заборгованість за відсотками - 545 грн. 55 коп.; заборгованість за комісіями - 781 грн. 79 коп., та стягнути також судові витрати у розмірі 243 грн. 60 грн.. Позивач стверджував, що 08.10.2007 року ними був укладений кредитний договір № 001-15199-081007 і відповідно до його умов банк відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав [PERSON] платіжну картку, а також ПІН-код до картки та здійснював обслуговування Держателя картки на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa "Лояльний", платіжна картка Visa "Класичний", що міститься в Додатку №1 до Договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. [PERSON] вимоги кредитного договору порушив, свої обов'язки належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 19.12.2013 року за ним виникла заборгованість по кредиту у розмірі 3558 грн. 65 коп. . Відповідач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду не з'явився. 09.04.2014 року подав на позовну заяву свої заперечення про те, що він позов не визнає, т. я. позивачем неправильно вказаний ліміт кредитної лінії / 4000 грн. замість 1500 грн./, що позивач посилається на умови іншого тарифного плану, не передбаченого в договорі, що сума заборгованості нараховувалася позивачем незважаючи на те, що він кредит сплачував своєчасно і заборгованість по кредиту виникнути не могла, що розрахунки заборгованості позивачем виконані без урахування умов договору, а така заборгованість могла виникнути по вині позивача, який в жовтні 2008 року, без попередження, заблокував картку, а з 30.07.2009 року перестав проводити розрахунок сум по оплаті кредиту. А 27.08.2014 року від позивача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задовоенню з наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України та Договором, т. я. 08.10.2007 року сторони уклали договір № 001-15199-081007. На підставі цього договору банк відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав [PERSON] платіжну картку Visa "Класичний", а також ПІН-код до картки. Банк також здійснював обслуговування Держателя картки на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa "Лояльний", що міститься в Додатку №1 до Договору, та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору, зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит в строк та в порядку, які встановленні договором і сплатити відсотки, що передбачено ст.536, 1049 , ч.1 ст.1054 ЦК України. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Виконуючи свої обов'язки по договору банк відкрив [PERSON], шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачено п.1.3 кредитного Договору, кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання Договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі спочатку 1500 грн., а потім 4000 грн., відповідно до умов п.1,3 Договору, який надає право Банку самостійно один раз на місяць змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії і у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов п.1.5 кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, передбачених Договором. Згідно пункт 2.1 Договору моментом надання Банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до п. 3.6, 3.7 Договору Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний період, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією або Овердрафтом. Відповідач прийняті на себе обов'язки по Договору не виконував і своєчасно передбачені Договором суми платежів, в встановлені строки, не вносив в зв'язку з чим і виникла заборгованість, яку просить стягнути позивач. Посилання відповідача на неможливість виникнення такої заборованості по укладеному ним Договору спростовуються умовами укладеного ним кредитного Договору, а також дослідженими судом доказами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним Договором за відповідачем станом на 19.12.2013 року рахується заборгованість у розмірі 3558 грн. 65 коп., у тому числі: тіло кредиту - 2231 грн. 31 коп.; прострочене тіло кредиту - 0,00 грн.; заборгованість за відсотками - 545 грн. 55 коп.; заборгованість за комісіями - 781 грн. 79 коп. Твердження відповідача відносно неправильності нарахування заборгованості за комісіями спростовуються п. 3.8, 5.3 Договору, якими передбачено нарахування комісії за надання Держателю відповідних послуг. Частина 2 статті 1054 та частина 2 статті 1050 ЦК України надає Заявнику, при порушенні Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті 607 ЦК України встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Outcome: approved