Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

ТзОВ «ЛЬВІВМОРЕПРОДУКТИ» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що"17" жовтня 2011 року [PERSON], зареєструвався в ЄДРЮОтаФОП як фізична особа - підприємець "[PERSON]", про що свідчить запис в ЄДРЮОтаФОП за №23940000000002033. "02" травня 2012 року на підставі видаткової накладної товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВМОРЕПРОДУКТИ" передав у власність відповідача підібрану ним рибну продукцію в кількості, асортименті, за цінами, на суму, що зазначені у видатковій накладній позивача №ЛМ-00006231 від 02.05.2012 року, яка підписана позивачем та відповідачем, а відповідач узяв на себе зобов'язання прийняти й оплатити його у розмірі, зазначеному у видатковій накладній, за якою поставлений товар (копія видаткової накладної №ЛМ-00006231 від 02.05.2012 року додається - Додаток №1). Відповідач за переданий йому у власність товар на підставі видаткової накладної №ЛМ-00006231 від 02.05.2012 року оплату у повному обсязі не вніс, у результаті чого в нього станом на "20" лютого 2013 року утворився борг перед позивачем за поставлений йому відповідно до видаткової накладної №ЛМ-00006231 від 02.05.2012 року товар на загальну суму грошових коштів 205899.68 (двісті п'ять тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять грн. 68 коп.) гривень, з урахуванням податку на додану вартість, виходячи з такого розрахунку:дата поставки-02.05.2012 року, сума поставки-265899.68 грн., сума фактичної опласти-40000.00 грн. згідно квитанції 0000006306 від 02.05.2012 р., 20000.00 грн. згідно квитанції 0000006307 від 02.05.2012 р., сума заборгованості - 205899.68 грн. На той час відповідач був зареєстрований як суб'єкт господарювання, про що свідчить запис в ЄДРЮОтаФОП за №23940000000002033 про реєстрацію фізичної особи - підприємця "[PERSON]" (копія виписки з ЄДРЮОтаФОП за №23940000000002033 про державну реєстрацію [PERSON], як фізичної особи - підприємця "[PERSON]". Оскільки відповідач на той час був зареєстрований як суб'єкт господарювання, то позивач вправі був вирішувати спір з Відповідачем за правилами Господарського процесуального кодексу України. "07" червня 2012 року у відповідності до статті 6 Господарського процесуального кодексу України з метою досудового врегулювання господарського спору позивач пред'являв відповідачу претензію від 05.06.2012 року за №469/01-181, вимагаючи при цьому виконання відповідачем його грошового обов'язку про сплату боргу на загальну суму грошових коштів 265899.68 (двісті шістдесят п'ять тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять грн. 68 коп.) гривень за поставлений відповідачу товар в його торговельну мережу, та за який останній плату вніс частково, в розмірі 60000.00 (шістдесят тисяч грн. 00 коп.) гривень. Претензія відповідачу була вручена належним чином - під розписку йому особисто "07" червня 2012 року, про що свідчить його власноручний підпис на примірнику Претензії у Позивача. В порушення вимог статті 7 ГПК України відповідач на пред'явлену йому претензію про сплату боргу за поставлений йому товар належним чином не відреагував, не відновив порушені ним майнові права та законні інтереси позивача і всупереч частині 2 статті 530 ЦК України не виконав свого грошового обов'язку про сплату боргу за поставлений йому товар у семиденний строк від дня пред'явлення йому цих законних вимог. "24" грудня 2012 року відповідач припинив свою підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець "[PERSON]", про що до ЄДРЮОтаФОП внесений відповідний запис цієї реєстраційної дії за №23940060002002033 (копія довідки з ЄДРЮОтаФОП про державну реєстрацію реєстраційної дії припинення підприємницької діяльності [PERSON], як фізичної особи - підприємця "[PERSON]", за №23940060002002033. Відповідач, приймаючи рішення про припинення підприємницької діяльності як фізична особа -підприємець "[PERSON]", не виконав своїх обов'язків, зокрема: - Частиною 1 статті 501 ЦК України, відповідно до якої відповідач повинен був письмово повідомити позивача про прийняте рішення щодо припинення ним підприємницької діяльності, порядок і строк заявлення позивачем своїх вимог, що не може становити менше двох і більше трьох місяців з дня опублікування повідомлення про прийняття ним рішення щодо припинення підприємницької діяльності. - Частиною 3 статті 501 ЦК України, відповідно до якої відповідач повинен був розглянути, після чого прийняти відповідне рішення, яке надіслати позивачу не пізніше п'ятнадцяти днів з дня отримання відповідної вимоги. Крім того відповідач не провівши заходи щодо припинення підприємницької діяльності, маючи грошові зобов'язання перед позивачем, скориставшись своїм правом на шкоду позивача, що передбачене частиною 11 статті 47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців"від 15.05.2003 року №755-IV, прийняв рішення про припинення підприємницької діяльності та подав державному реєстраторові Буської районної державної адміністрації Львівської області - Дацків Надії Степанівні, заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення ним підприємницької діяльності та інші документи, зазначивши при цьому, що ним вчинено всі передбачені законодавством дії стосовно порядку припинення ним підприємницької діяльності, включаючи завершення розрахунків з кредиторами. Враховуючи наведені вище докази про факт виконання господарської операції - поставки позивачем відповідачу рибної продукції на загальну суму грошових коштів в розмірі 265899.68 гривень з урахуванням ПДВ, та факт наявної непогашеної заборгованості відповідача на користь позивача в розмірі 205899.68 гривень позивач просить стягнути з відповідача 205899.68 гривень боргу. Представник позивача Локатир І.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив завершувати розгляд справи без його участі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, просив завершувати розгляд справи без його участі, позов не визнав. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без його участі. В поданих запереченнях вимоги позивача вважає незаконними та безпідставними з огляду на наступне. Так, з 10.01.2011 року відповідач по справі [PERSON] працював менеджером зі збуту в ТОВ «Львівморепродукти», що підтверджується записами в трудовій книжці, копія якої є в матеріалах справи та не заперечувалось позивачем. 17 жовтня 2011 року відповідач зареєструвався як фізична особа підприємець та здійснював реалізацію товару товариства в торговому павільйоні на ринку «Шувар». Жодних договорів про поставку товару між ФОП [PERSON] та ТОВ «Львівморепродукти» не укладалось, а товар поставлявся виключно по видаткових накладних, на яких відповідач розписувався. Всі кошти від реалізації товару за мінусом грошей, що були йому необхідні для оплати орендної плати за павільйон на ринку «Шувар» та сплати обов'язкових платежів до бюджету, [PERSON] здавав в касу підприємства та передавав особі, яка доставляла йому товар. При цьому жодних квитанцій про оплату поставленого йому товару відповідачу позивачем не видавалось, і [PERSON] не вимагав таких, оскільки добре знав людей, яким передавав кошти. Як правило, кошти від реалізації товару, відповідач передавав працівнику товариства, який доставляв такий товар, а саме [PERSON]. Підтвердженням даних обставин є власноруч поставлені [PERSON] підписи під сумами коштів, які він отримував від [PERSON], а також акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Львівморепродукти» та ФОП [PERSON] за період з 19.01.2012р. по 02.05.2013р. Даний акт звірки долучено в судовому засіданні 20.05.2013р. представником ТОВ «Львівморепродукти» Мисяк Наталією Миколаївною. В названому акті звірки відображені всі проплати здійснені [PERSON] в користь ТОВ «Львівморепродукти» за поставлений товар, тобто кошти, які передавались ним [PERSON], про що останній розписувався. Таким чином, даним актом та розписками підтверджується факт оплати відповідачем товариству коштів на загальну суму 1 237 686,29 грн. Натомість, згідно фактичних поставок, що підтверджуються видатковими накладними підписаними позивачем та відповідачем, ТОВ «Львівморепродукти» поставило ФОП [PERSON] товару на загальну суму 955 075,33 грн. При цьому, жодного товару по видатковій накладній від 02.05.2012р. №ЛМ-00006231 відповідачу не поставлялось і [PERSON] такого товару фактично не отримував. Підтвердженням чого є, зокрема те, що згадана накладна була складена у святковий неробочий день 02.05.2012р. (День міжнародної солідарності трудящих). Допитаний в судовому засіданні 20.03.2014р. свідок, головний бухгалтер ТОВ «Львівморепродукти» [PERSON] ствердила, що підприємство 02.05.2012 року не працювало. Крім того, ще одним доказом безтоварності господарської операції між позивачем та відповідачем по видатковій накладній від 02.05.2012р. №ЛМ-00006231 є явне ухилення від явки до суду особи, яка підписувала від імені товариства дану накладну, а саме [PERSON]. Таким чином, є очевидним, що позивачем вчиняються протиправні дії з фальшуванням документів спрямовані на заподіяння [PERSON] матеріальних збитків та порушення його прав. Підтвердженням шахрайських дій з боку ТОВ «Львівморепродукти» та доказом відсутності у відповідача заборгованості перед товариством за поставлений товар є відповідь ТОВ «Львівморепродукти» від 25.09.2012р. №779/01-302 на його заяву від 21.09.2012р., копії яких є в матеріалах справи. Так, 21.09.2012р. [PERSON] звернувся до ТОВ «Львівморепродукти» із заявою, де просив надати йому касові чеки про сплату в користь товариства коштів за поставлений товар, згідно розписок [PERSON] У власній відповіді від 25.09.2012р. №779/01-302 ТОВ «Львівморепродукти» ствердило, що взаєморозрахунки за поставлені відповідачу товари за період з 23.01.2012р. по 27.04.2012р. було проведено в повному обсязі. А борг, який утворився в розмірі 205 899,68 грн. складається із неоплачених риботоварів по згаданій вже видатковій накладній від 02.05.2012р. №ЛМ-00006231 згідно якої, [PERSON] товарів від ТОВ «Львівморепродукти» ніколи не отримував. При цьому, жодних квитанцій надано не було. Названими доказами підтверджується, що взяті на себе зобов'язання перед ТОВ «Львівморепродукти» ФОП [PERSON] виконав в повному обсязі та жодної заборгованості перед товариством за поставлений йому товар немає. Натомість посадові особи ТОВ «Львівморепродукти» скориставшись довірою відповідача, шляхом обману, достовірно знаючи про відсутність у нього будь-яких квитанцій про оплату товару, вимагають від нього сплати коштів за товари, які товариством фактично поставлено не було. З приводу вчинення посадовими особами позивача відносно [PERSON] шахрайських дій, останній у вересні 2013 року звернувся до правоохоронних органів, що підтверджується заявою про злочин від 30.09.2013р. та повідомленням Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 03.12.2013р. №16/13-14534. З огляду на викладене, просить в позові товариства з обмеженою відповідальністю «Львівморепродукти» до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 205899,68 гривень відмовити. Дослідивши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідач, будучи зареєстрованим з 17.10.2011 року по 24.12.2012 року фізичною особою-підприємцем перебував з Позивачем у трудових відносинах з 10.01.2011 року по 28.05.2012 р., працюючи на посаді менеджера, торгував на ринку «Шувар» товаром Позивача. Специфікою спільної діяльності між Позивачем та відповідачем є передача Позивачем Відповідачу товарів для реалізації дрібними партіями і оплата за них постійно по мірі реалізації товару. Позивачем долучено до матеріалів справи 2 акти звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 02.05.2012 року, в яких є фактично однакові суми заборгованості, але вони містять суттєві розбіжності з приводу первинних документів, на підставі яких здійснювалася поставка товару та оплата за нього. В одному з суперечливих актів звірки зазначено, що поставка всього товару відбулася одноразово незадовго до звільнення Відповідача. Цей акт Позивач вважає правильним. В другому акті зазначено, що поставка товару та оплата за нього здійснювалася понад три місяці. Цей акт Позивач вражає помилковим. Позивач відмовився надати суду відомості про попередні поставки товару між сторонами та оплату за нього, пояснюючи, що по цих поставках він претензій до Відповідача не має. Суд не зміг перевірити як відбувалися поставки товару між сторонами та оплата за нього для усунення розбіжностей зазначених в суперечливих актах звірки розрахунків. Також суд не зміг допитати в якості свідка особу, яка підписувала від імені Позивача суперечливу накладну (привід свідка [PERSON] не виконано). Дані обставини викликають сумнів в тому, що поставка товару 02.05.2012 р. по видатковій накладній № ЛМ-00006231 Позивачем Відповідачу дійсно відбулася. А тому з підстав зазначених в позовній заяві та на підставі наданих суду доказів позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed