Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

05.06.2019 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 85732 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2012 року по березень 2019 року. В позовній заяві позивачка зазначила, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 20 листопада 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.10.2012 року та до повноліття дітей. Державним виконавцем відкрите виконавче провадження №41229026 з виконання виконавчого листа №2-7900/12, виданого 10.04.2013р Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач ніде не працює, аліменти на утримання дітей не сплачує. За період з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів відповідач сплатив аліменти один раз у березні 2017 р в сумі 800 гривень. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 85 732 грн. розмір неустойки (пені) за період прострочення сплдати аліментів становить 810 828,92 грн, тобто перевищує розмір заборгованосіті по аліментному зобов`язанню. Тому просить стягнути з відповідача в її користь неустойку (пеню) в розмірі заборгованості по аліментам в сумі 85 732 грн. та 1000 грн витрат за надання правової допомоги адвоката. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, відзив на позов не подав, заяву про ролзгляд справи з участю сторін не подав. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ,. та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.12) та серія [NUMBER] (а.с.13). Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 20.11.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.10.2012р і до повноліття дітей (а.с.14). 16 грудня 2013 року на підставі виконавчого листа, виданого 10.04.2012 року Даврницьким районним судом м. Києва, державним виконавцем відкрите виконаче провадження №41229026 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.10.2012р і до повноліття дітей (а.с.15, 16). Згідно ч. 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. З довідки-розрахунку, виданої заступником начальника відділу державної виконачої служби Славутського міськрайонного управляння юстиції хмельницької області, вбачається, що заборгованість [PERSON] з виплати аліментів станом на 01.04.2019 року становить 85 732 грн (а.с.17-18). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості по сплаті аліментів з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до вказаного позивачем розрахунку неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2012 року по березень 2019 року становить 810 828,92 грн. В ході розгляду справи судом відповідачем не доведено застосування до нього, як до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Тому, враховуючи суму неустойки (пені) за порушення відповідачем [PERSON] аліментних зобов`язань, яка становить 810 828,92 грн. і 100% перевищує заборгованість по аліментному зобов`язанню, вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки неустойку (пеню) в межах наявної заборгованості по аліментах в сумі 85 732 грн . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підставі викладеного з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача в користь позивачки витрат за надання правової допомоги, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд враховує, що розмір таких витрат не обґрунтований, суду не надано доказів про здійснення позивачкою оплати послуг адвоката в сумі 1000 грн та вид наданих послуг.. Тому підстав для задоволення вимог про стягнення в користь позивачки витрат за надання правової допомоги немає.

Outcome: partial