Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 30.09.2015 між ПАТ "CK "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" та ПАТ „Миронівський хлібопродукт" (страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-00058\\00011, предметом якого є страхування транспортного засобу «Nissan», державний № [NUMBER] . 23.03.2016 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «BMW» державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] (винний водій). Відповідно до довідки поліції та постанови Солом`янського районного суду м. Києва № 760/5808/16-п від 12.04.2016 вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] ПДР України. У позовній заяві також зазначено, що до ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. 27.12.2017 ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі ремонтної калькуляції № ДККА-49837 від 24.11.2017, було складено страховий акт № ДККА-49837 та розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати страхувальнику. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 5941 грн. 44 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 35309 від 28.12.2017. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. За статтею 1191 Цивільного кодексу Україну особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Посилаючись на норми ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, Закон України «Про страхування », позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь в якості відшкодування шкоди, суму у розмірі 5941 грн. 44 коп. Крім того, просить сплачений судовий збір покласти на відповідача. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/3033 (а.с. 18). Ухвалою суду від 06.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. До того ж, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. У судове засідання представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» за довіреністю - Нечай Ю.В. не з`явилася. До початку судового засідання подано клопотання з проханням проводити розгляд справи без її участі, підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачки [PERSON] , яка повідомлялася у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував позивач, про що заявлено відповідне клопотання. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 30.01.2015 між ПрАТ "CK "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" та ПАТ «Миронівський хлібопродукт» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-0058 (Щасливе каско) з додатком № 28-0101-00058\\00011, предметом якого є страхування транспортного засобу «Nissan Qashqai», реєстраційний № [NUMBER] , відповідно до умов якого загальна страхова сума на ТЗ та ДО - 400000,00 грн.; страховий тариф - 5,13 %; загальний розмір страхової премії - 20520,00 грн. (а.с. 5, 6). 23.03.2016 о 06 год. 20 хв. у м. Києві по вул. Ползунова, під час руху заднім ходом автомобілем «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] не впевнилася у безпеці руху та не звернулася за допомогою до інших осіб, що призвело до зіткнення з автомобілем «Нісан» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , у результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 10.9 ПДР України, що підтверджується даними довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 88102706 від 21.04.2016 (а.с. 8). За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , - автомобіль «NissanQashqai», реєстраційний № [NUMBER] , 2013 року випуску, належить ПАТ «Миронівський хлібопродукт» (а.с. 7). Судом встановлено, що 25.03.2016 ПАТ «Миронівський хлібопродукт» повідомив ПрАТ "CK "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" про настання вказаного вище страхового випадку, а також подав заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 10). Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.04.2016 по справі № 760/5808/16-п [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 гривень (а.с. 9). 27.12.2017 ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі ремонтної калькуляції № ДККА-49837 від 24.11.2017, було складено страховий акт № ДККА-49837 та розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати страхувальнику - ПАТ «Миронівський хлібопродукт» (а.с. 11-14). На підставі зазначених вище документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі - 5941 грн. 44 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 35309 від 28.12.2017 (а.с. 15). Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі дані та належні докази того, що відповідач [PERSON] застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, як власниця наземного транспортного засобу, що давало б підстави для стягнення шкоди із відповідної страхової компанії. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як передбачено частиною 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування. Деліктне зобов`язання між потерпілим та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На думку суду, помилковими є твердження позивача про те, що у нього виникло право (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Вирішуючи даний спір, судом достеменно встановлено, що на підставі ремонтної калькуляції № ДККА-49837 від 24.11.2017, страхового акту № ДККА-49837 та розрахунку суми страхового відшкодування, позивач здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику - ПАТ «Миронівський хлібопродукт» - 5941 грн. 44 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 35309 від 28.12.2017 (а.с. 15). За результатами розгляду справи судом не встановлено даних про те, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП (відповідача по справі - [PERSON] ) була застрахована, як власника наземного транспортного засобу, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» має право вимоги (суброгація) до винуватця ДТП - відповідача по справі [PERSON] . На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме, - необхідно стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» грошові кошти у розмірі 5941 грн. 44 коп. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved