Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» (далі-Банк) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за укладеним з ним 21 травня 2008 року кредитним договором № б/н в сумі 27 029,67 грн посилаючись на те, що відповідно до умов зазначеного кредитного договору, який складається із заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, [PERSON] отримавши у Банку кредит в сумі 3 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, не належним чином виконував взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого станом на 26.06.2015 року за ним утворилася вказана заборгованість. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання відсутні. Відповідач та його представник усудовому засіданні позов не визнали та просили застосувати позовну давність до спірних правовідносин та відмовити позивачу у позові з цих підстав, при цьому [PERSON] пояснив, що 21 травня 2008 року він у ПриватБанку в м. Києві, готівкою, яка була виплачена йому на руки, а не по кредитній картці, отримав кредитні кошти у розмірі 3 000 гривень. Його перший платіж був 440 грн, після чого тижнів через два він сплатив 3 500 грн, погасивши таким чином весь борг, а тому вважає, що у нього взагалі відсутня також будь-яка заборгованість по кредиту. Заслухавши пояснення відповідача, його представника, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 21 травня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір кредиту № б/н, який складається із заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, згідно якого він отримав кредит в сумі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією зазначеного документу (а.с. 6, 7-9). Однак останній не виконував взяті на себе зобов"язання належним чином, внаслідок чого станом на 26.06.2015 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 27 029,67 грн, з яких: 2 786,00 грн - заборгованість за кредитом; 13 660,35 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 820,00 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1 263,32 грн - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3-5). Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Відповідно до п. 3.1.1., 3.1.2, 3.1.3 Правил користування платіжною карткою, строк дії картки зазначений на її лицьовій стороні, яка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця, дата закінчення дії карт, виданих довіреним особам держателя співпадає з датою закінчення дії картки держателя, по закінченню строку дії картки відповідна картка продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карки з новим строком дії. Зі слів відповідача у судовому засіданні було встановлено, що останній взагалі не отримував у позивача кредитної картки, а кредитні кошти були видані йому на руки готівкою у приміщенні ПриватБанку в м. Києві. За положеннями ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Статтями 256 та 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 та ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов»язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання. Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку, а згідно ч. 3 цієї статті, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Із розрахунку заборгованості видно, що остання проплата кредиту була проведена відповідачем у сумі 440 грн 24 червня 2008 року (а.с. 3), а тому перебіг строку позовної давності почався саме з цієї дати, однак, позов пред'явлено до суду лише 20 липня 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Згідно з положеннями ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідачем під час судового розгляду заявлено вимогу про застосування позовної давності, при цьому позивачем жодного доказу на спростування цього не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити ПАТ "Акцент-Банк" у задоволенні позову у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності.

Outcome: dismissed