Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПФ "Азурит" про стягнення заробітної плати в сумі 8016,77 грн. та 3000грн у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 02.07.2007р по 29.09.2014р працював у відповідача водієм автотранспортних засобів. При звільненні з роботи з ним не було проведено розрахунок та не виплачено зарплату в сумі 8016,77грн, яку [PERSON] просить стягнути в судовому порядку. Також просить стягнути на його користь 3000грн у відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що в період з 02 липня 2007 р. по 29 вересня 2014р [PERSON] працював на приватній фірмі "Азурит" водієм транспортних засобів, що підтверджується записами в його трудовій книжці [NUMBER]. 29.09.2014р [PERSON] був звільнений з роботи за угодою сторін згідно ч.1 ст.36 КЗпП України, наказ №49-к від 29.09.2014р. При звільненні з роботи з [PERSON] не було проведено повного розрахунку та не виплачено заробітну плату в розмірі 8016,77грн. Оскільки, на запит суду не було надано відповіді відповідачем щодо достовірності вказаної суми заборгованості, а на підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд зважаючи те, що відповідачем отримано копію позовної заяви, з якою він ознайомився, та не було надано ніяких спростувань чи заперечень наведених позивачем обставин, вважає обґрунтованою суму заборгованості у вказаному позивачем розмірі 8016,77грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Згідно ст.273-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язані відшкодувати працівнику моральну шкоду у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Що ж до вимоги позивача, щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної, внаслідок порушення законних прав позивача на оплату праці, що передбачено ст.ст.43,48 Конституції України, ст.237-1 КЗпП України, суд рахує її обґрунтованою. Разом з тим, при вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує положення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та ст.273-1 КЗпП України та повною мірою враховує засади розумності, виваженості і справедливості. Оскільки в результаті порушення гарантованого законодавством права позивача на оплату праці, [PERSON] переніс душевні страждання та приниження щодо неможливості вчасного та в повній мірі отримання заробітку при розрахунку з ним при звільненні. Зважаючи на характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач у зв'язку з вказаними обставинами, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначив розмір понесеної ним моральної шкоди в сумі 1 000 грн. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача 243,60грн судового збору в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial