Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

11.01.2017 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 08.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір за № 2006164618, згідно з яким відповідачеві надано кредит в сумі 15000,00 грн. на споживчі цілі строком на 36 місяців із сплатою 0,01% річних з умовою його щомісячного погашення згідно графіку. Відповідно до умов договору кредиту позичальник виконав свої зобов'язання з надання кредиту, видав кошти в сумі 15000,00 грн. відповідачеві [PERSON], проте остання своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує. Станом на 11.11.2016 року виникла прострочена заборгованість відповідача [PERSON] в розмірі 20873 гривні 60 копійок, з яких: 14583,13 грн. - заборгованість за кредитом; 1,50 грн. - сума відсотків за користування кредитом; 6288,97 грн. - сума комісії. 22.12.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу, за умовами якого ПАТ "ОТП Банк" відступило факторові ТОВ " ОТП Фарторинг Україна" право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених між ПАТ "ОТП Банк" і боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. Згідно договору факторингу, Банк передав позивачу право вимоги до [PERSON] Позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства заборгованість за кредитним договором за № 2006164618 від 08.10.2013 року, а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, але до суду поступила заява від представника позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 13.01.2017 року, про розгляд справи у відсутності представника та ТОВ "ОТП Факторинг Україна". Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.44-45). Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 08.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] договору про надання споживчого кредиту за № 2006164618 (далі Договору), згідно з яким відповідачеві надано кредит на придбання товарів та послуг в сумі 15000,00 грн. строком на 36 місяців із сплатою 0,01% річних з умовою його щомісячного погашення згідно умов договору (а.с.5 - 10). Згідно з п.п.1.4.1; 1.4.2.; 1.4.11 Договору № 2006164618 від 08.10.2013 року позичальник [PERSON] зобов'язувалася повністю повернути Банку суму отриманого кредиту до 08.10.2016 року, погашати щомісяця в дату платежу та в розмірах, зазначених в графіку кошти, отримані у позичальника, зі сплатою вказаних коштів на рахунок Банку та виконати всі інші зобов'язання, встановлені договором. Відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 11.11.2016 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 20873,60 грн. (а.с.19). 22.12.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, за умовами якого ПАТ "ОТП Банк" відступило факторові ТОВ " ОТП Факторинг Україна" право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених між ПАТ "ОТП Банк" і боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості ( а.с.22-28). Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитними договорами № 1002124563 від 12.06.2012 року слід застосувати положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. 1054 ЦК України) та права і обов'язки, що витікають з договору факторингу (глава 73 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому на підставі ст.1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) ( ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до положень статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним ( ч.ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України). Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем [PERSON] не доведено, то право ТОВ "ОТП Факторинг Україна" невиконанням зобов'язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судові витрати в сумі 1378 грн. (а.с.1).

Outcome: approved