Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

05.12.2013 Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 26.05.2011 відповідач та Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" уклали договір № DNQLCC9FAH0007 , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до кінця дії платіжної картки У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 20.11.2013 відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 14770.77 гривень (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят гривень сімдесят копійок). Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила розстрочити виконання рішення суду на 2 роки. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору позики, оскільки 26.05.2011 Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" уклали кредитний договір № DNQLCC9FAH0007 , згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 5000 гривень з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах та Правил надання банківських послуг строки. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж правопорушення. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Зважаючи на визначені сторонами умови сплати відповідачем неустойки, об'єкт для обчислення її розміру, суму, яку просить стягнути з відповідача позивач, що у декілька разів перевищує суму споживчого кредиту, який було надано позивачем відповідачу, суд, на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України вважає справедливим зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, до 2950,25 гривень (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят гривень 25 копійок). Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти, штрафи у сумі 8183,39 (вісім тисяч сто вісімдесят три гривні тридцять дев'ять копійок).

Outcome: partial