Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд звільнити з-під арешту, накладеного 16.06.2009 року І Київським ВДВС ОМУЮ на автомобіль марки: Chery, модель: TIGGO, рік випуску: 2007, тип ТЗ: № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; припинити розшук автомобіля марки: Chery, модель: TIGGO, рік випуску: 2007, тип ТЗ: № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], оголошений 18.06.2009 року І Київським ВДВС ОМУЮ; звільнити з-під арешту, накладеного 26.09.2012 року І Київським ВДВС ОМУЮ на автомобіль марки: Chery, модель: TIGGO, рік випуску: 2007, тип ТЗ: № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON];заборонити органам ДВС вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ "ПриватБанк" права розпорядження відносно автомобіля марки: Chery, модель: TIGGO, рік випуску: 2007, тип ТЗ: № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні І Київського ВДВС ОМУЮ перебуває виконавче провадження, в рамках якого державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а саме спірного транспортного засобу. 17.09.2007 року ПАТ КБ « Приватбанк» уклало кредитний договір № DN81AR03110008 зі [PERSON] на одержання кредиту в сумі 95409,00 грн. під 9.00% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16.09.2014 року, який був забезпечений договором застави транспортного засобу, укладеним між тими самими сторонами. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2013 року звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором № № DN81AR03110008 від 17.09.2007 року в сумі 140011,57 грн. на предмет застави - автомобіль марки: Chery, модель: TIGGO, рік випуску: 2007, тип ТЗ: № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Позивач посилається на те, що право застави у ПАТ КБ « Приватбанк» виникло 17.09.2007 року, тобто з моменту укладення договору застави, а постанови про накладення арешту були винесені у 2009-2012 роках, тобто державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставне майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями та перешкоджає своїми діями виконати рішення Київського районного суду м.Одеси, чим порушуються права банку. Таким чином, наявність арешту накладеного на предмет застави перешкоджає заставодержателю - банку реалізувати право на задоволення кредиторських вимог, шляхом його реалізації, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомдений належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Перший Київський ВДВС ОМУЮ про час, дату та місце судового засідання неодноразово сповіщався належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, наявні в матеріалах справи, однак до суду не з'явився. Заяв чи клопотань до суду не заявляв та не подавав. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, вважає позов позивача - підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 17.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № DN81AR03110008, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 95 409,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.09.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідач надав в заставу автомобіль Chery, модель: TIGGO, рік випуску: 2007, тип: ТЗ, № кузова/ шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], ІПН: [NUMBER]. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.02.2009 року по справі № 2-10/2009 накладено арешт на рухоме майно, яке належить [PERSON] - автомобіль марки Chery, модель: TIGGO, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року виготовлення (а.с. 54). 16.06.2009 року постановою державного виконавця Першого Київського ВДВС ОМУЮ накладено арешт на автомобіль марки Chery, модель: TIGGO, рік випуску: 2007, тип: ТЗ, № кузова/ шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], ІПН: [NUMBER], в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-10/09, виданого Київським районним судом м. Одеси ( а.с. 55). 04.06.2009 року постановою Першого Київського ВДВС ОМУЮ оголошено розшук автомобіля марки Chery, модель: TIGGO, рік випуску: 2007, тип: ТЗ, № кузова/ шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], ІПН: [NUMBER], в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-10/09, виданого Київським районним судом м. Одеси ( а.с. 60). 26.09.2012 року постановою Першого Київського ВДВС ОМУЮ накладено арешт на автомобіль марки Chery, модель: TIGGO, рік випуску: 2007, тип: ТЗ, № кузова/ шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], ІПН: [NUMBER], в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню ухвали № 2-12925/09, виданої Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 23.10.2009 року ( а.с. 53). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2013 року звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки Chery, модель: TIGGO, рік випуску: 2007, тип: ТЗ, № кузова/ шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], яким позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави, шляхом продажу задоволені. Позивач посилається на те, що державна виконавча служби не має правових підстав для звернення стягнення на заставне майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Відповідно до ст..15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспарювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України " про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у випадках не завершенного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч.2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження"). Відповідно до ст.. 54 Закону України " Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. З матеріалів справи вбачається, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 16.06.2009 року, та від 04.06.2009 року про оголошення розшуку майна можливо скасувати, бо заставодержатель ПАТ « КБ « Приватбанк» не є стороною виконавчого провадження. Постановою Першого Київського ВДВС ОМУЮ про накладення арешту на майно боржника накладено арешт на спірний автомобіль на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2009 року по справі № 2-12925/09, де ПАТ « КБ « Приватбанк» є стороною виконавчого провадження і може оскаржити дії, рішення державного виконавця. На підставі ухвали від 02.02.2009 року Київського районного суду м. Одеси, в якості забезпечення позову [PERSON] до [PERSON],- « про стягнення заборгованості за невиконання зобов'язання", накладено арешт на спірний автомобіль. Оскільки арешт накладений в рамах даної справи банк має право звернутися до Київського районного суду м. Одеси із заявою про скасування заходів забезпечення позову. З матеріалів справи вбачається, що арешт на майно боржника накладений не в рамках примусового виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2013 року, а в рамках виконавчих проваджень по примусовому виконанню інших виконавчих документів. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 271 від 19.02.2010 року, наявною в матеріалах справи. Згідно п.3 ч.1 ст.49 Закону України « Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Суд, приймаючи до уваги той факт, що арешт на майно боржника накладено постановами державного виконавця за різними виконавчими провадженнями, а також ухвалою Київського районного суду м. Одеси в якості забезпечення позову, враховуючи що спірне майно є предметом застави на яке рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2013 року звернуто стягнення, вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме в частині скасування постанов державних виконавців від 16.06.2009 року та від 04.06.2009 року, де заставодержатель не є стороною виконавчого провадження - задовольнити, в задоволенні решти вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки законодавчо передбачений інший порядок скасування арешту накладеного постановою про арешт майна боржника, де банк є стороною виконавчого провадження та накладеного в рамках конкретної справи в якості забезпечення позову. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного та

Outcome: partial