Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач ККП ДМР "Донецькміськтепломережа" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ККП "Донецькміськтепломережа" з 01.07.2005 року надає послуги з теплопостачання населенню, а також здійснює нарахування за надані послуги. Відповідачі є власниками (наймачами) квартири [ADDRESS], що підтверджує довідка з житлово-експлуатаційної контори. Нарахування за користування послугами з теплопостачання здійснюється згідно з затвердженими, у встановленому законом порядку, тарифи. Згідно з рішенням Донецької міської ради №4/2 від 11.09.2006 року "Про тарифи на житлово-комунальні послуги" тариф на опалення за 1 м.кв. опалювальної площі складає 2,55 грн./місяць; на гаряче водопостачання 33,29 грн. з особи в місяць. Згідно з рішенням Донецької міської ради №23/19 від 19.09.2008 року "Про тарифи на житлово-комунальні послуги" тариф на опалення за 1 м.кв. опалювальної площі з 01.10.2008 року складає 3,03 грн./місяць; з 01.11.2008 року - 3,10 грн./місяць; з 01.12.2008 року - 3,16 грн./місяць; на гаряче водопостачання з 01.10.2008 року 44,80 грн. з особи в місяць, з 01.11.2008 року - 45,70 грн. з особи в місяць, з 01.12.2008 року - 46,59 грн. з особи в місяць. Згідно з рішенням Донецької міської ради №4/22 від 25.02.2011 року "Про норми споживання теплової енергії …" з 01.03.2011 року тариф на опалення за 1м.кв. опалювальної площі складає 3,48 грн./місяць, на гаряче водопостачання 53,84 грн. з особи в місяць. Так на протязі всього часу мешкання у вищевказаній квартирі, відповідачі користуються послугами ККП "Донецькміськтепломережа", але плату за отримані послуги здійснюють не своєчасно та не в повному обсязі. В серпні 2012 року позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідачів заборгованість в порядку наказного провадження. Але за заявою відповідачів ухвалою суду від 18 жовтня 2012 року судовий наказ №2н/0523/2199/12 скасовано. До теперішнього часу оплату за опалення та гаряче водопостачання відповідачі не здійснили. Таким чином, за період з 01.08.2009 року по 01.07.2013 року відповідачі мають заборгованість в сумі 3038,51 грн., з яких: 2943,81 - сума основного боргу за послуги теплопостачання за період з 01.08.2009 року по 01.07.2013 року, 79,14 грн. - 3% річних за період з 01.08.2010 року по 01.07.2013 року, 15,56 грн. - індекс інфляції з 01.08.2010 року по 01.06.2013 року. Просить суд позов задовольнити повністю. В судовому засіданні представник позивача Чаус О.О., яка діє на підставі перевірених судом повноважень, підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Зазначила, що відповідачі не пройшли державну повірку встановленого приладу обліку гарячої води у встановлений термін, у зв'язку з чим нарахування оплати послуг з постачання гарячої води проводилось відповідно до кількості зареєстрованих в квартирі осіб, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти позовних вимог, які не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні за необґрунтованістю та невмотивованістю. Зазначив, що систематично сплачує за послуги відповідача, ним проведено повірки лічильника гарячої води, про свідчить відповідна відмітка на Акті № 3680 представника АП «Донецькміськтепломережа». В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явились, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, у зв'язку з чим вважає за можливим розглянути справу за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно виписки з лицевого рахунку № [NUMBER] від 17.08.2013 року за адресою: [ADDRESS], проживає дві особи: [PERSON] та [PERSON], вказана квартира є приватизованою з 2001 року (а.с.4). Згідно розрахунку заборгованості відповідачі [PERSON], [PERSON] мають заборгованість перед позивачем за надані комунальні послуги в сумі 3038,51 грн., з яких: 2943,81 - сума основного боргу за послуги теплопостачання за період з 01.08.2009 року по 01.07.2013 року, 79,14 грн. - 3% річних за період з 01.08.2010 року по 01.07.2013 року, 15,56 грн. - індекс інфляції з 01.08.2010 року по 01.06.2013 року (а.с.5-8). Згідно копії ухвали Київського районного суду м. Донецька від 18 жовтня 2012 року (а.с.9) судовий наказ №2н/0523/2199/2012 від 11 вересня 2012 року, виданий Київським районним судом м. Донецька за заявою КП "Донецькміськтепломережа" про стягнення суми боргу з [PERSON], [PERSON] скасовано. Роз'яснено, що згідно ст. 106 ч. 3 ЦПК України ККП ДМР "Донецькміськтепломережа" його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку. Згідно акту № 3680 за результатами огляду встановленого лічильника гарячої води ТУ № 3944 в присутності абонента [PERSON] оглянуто та опломбовано вказаний технічний прилад з обліку гарячої води, вказаним актом з 07.11.2005 року позивач дозволив експлуатацію приладу обліку гарячої води ЛК-15-г, зазначено що через 2 роки необхідно провести державну повірку вказаного приладу. Згідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року споживачі житлово-комунальних послуг зобов'язані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами. Згідно ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. В силу ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачі не оплачували за опалення та гаряче водопостачання. Таким чином, за період з 01.08.2009 року по 01.07.2013 року відповідачі мають заборгованість в сумі 3038,51 грн., з яких: 2943,81 - сума основного боргу за послуги теплопостачання за період з 01.08.2009 року по 01.07.2013 року, 79,14 грн. - 3% річних за період з 01.08.2010 року по 01.07.2013 року, 15,56 грн. - індекс інфляції з 01.08.2010 року по 01.06.2013 року, яка повністю доведена, обґрунтована та така, що підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що з листопада 2005 року в квартирі відповідачів встановлений прилад обліку гарячої води, у зв'язку з чим відповідачам нараховувалася оплата за водопостачання відповідно до показників приладу обліку. Згідно з п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку, садибного типу) та на вводі у квартирний будинок, підлягають періодичній повірці, яка проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці. Відповідно до акту № 3680 теплолічильника, встановленого в квартирі відповідачів дата державної повірки 22.08.2005 року, а дата наступної повірки через два роки. В зазначений термін відповідачі державну повірку приладу обліку не пройшли, а тому після закінчення встановленого терміну на проведення державної повірки позивач проводив нарахування за надані послуги по діючим тарифам, а відповідачі оплачували надані послуги за показаннями приладу обліку, який не пройшов чергової повірки, у зв'язку з чим утворилась вказана заборгованість. Таким чином, перевірити показання приладу обліку, який підлягав повірці представник позивача був позбавлений можливості, оскільки відповідачі його для проведення державної повірки не запрошували. Окрім цього суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо проведення ним самостійної повірки наявного у нього в квартирі лічильника, посилаючись на наявність відповідного напису на акті № 3680, вчинений представником позивача, оскільки про існування вказаної дописки не відомо позивачу, відсутні будь-які відомості про виклик, а також проведення у встановленому законом порядку уповноваженими представника позивача державної повірки на цей технічний прилад обліку гарячої води, оригінал вказаного акту взагалі відсутній у відповідача на момент розгляду позовної заяви, у зв'язку з чим суд не приймає до уваги доводи відповідача під час ухвалення судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, незважаючи на наявну можливість, відповідач не подав суду жодних достовірних достатніх доказів в підтвердження своєчасної, систематичної та в повному обсязі сплати за спожиті надані позивачем послуги, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 229,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved