Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що 10.05.2008 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла ? частки на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Вінницька область, Липовецький район, смт. Турбів, вул. Маяковського, 8 (раніше 4 і 10). На випадок своєї смерті [PERSON] зробив розпорядження, яким призначив своїми спадкоємцями в рівних частинах [PERSON] (позивача) та [PERSON]. Позивач скористалася своїм правом на спадкування подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку визначеного законом для прийняття спадщини, також, позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці, дочка померлого - Смашнюк (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], подала нотаріусу заяву про відмову від своєї частки у спадковому майні на користь позивача. Спадкодавець впродовж свого життя проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], яка померла 02.07.2011 року. У звязку з цим, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Реалізувати свої спадкові права на зазначений об'єкт нерухомості позивач не в змозі, так як на будинок відсутні правовстановлюючі документи, тому, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Вказане стало підставою для звернення позивача з позовом до суду за захистом своїх прав, тому, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку житлового будинку «А» з сіньми «а», загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., та господарські будівлі і споруди: сарай «Б», погріб «п/б», убиральню «В», огорожу «№1», які розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, смт. Турбів, вул. Маяковського, 8. В попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в заяві (а.с. 44), яку адресував суду зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити за відсутності представника. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд вправі ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні, в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши істотні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають значення для справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.05.2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 118182 від 10.05.2008 року (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Вінницька область, Липовецький район, смт. Турбів, вул. Маяковського, 8 (раніше 4 і 10). Згідно матеріалів Спадкової справи № 623/2008 (а.с. 35-43), своїм правом на спадкування скористалася позивач, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] в межах шестимісячного строку визначеного законом для прийняття спадщини (а.с. 36), також, позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с 24). Інші спадкоємці, Смашнюк (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], подала нотаріусу заяву про відмову від своєї частки у спадковому майні на користь позивача (а.с. 37) на користь позивача, а [PERSON], особа з якою спадкодавець впродовж свого життя проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу і яка мала право на обов'язкову частку у спадщині, померла 02.07.2011 року. У звязку з цим, суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Державний нотаріус Липовецької державної нотаріальної контори [PERSON], відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, оскільки заявником не було надано нотаріусу правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Вінницька область, Липовецький район, смт. Турбів, вул. Маяковського, 8, що підтверджується постановою нотаріуса від 22.05.2015 року (а.с. 10). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами належало до компетенції виконкомів місцевих Рад, яке відображалось у погосподарських книгах місцевих Рад. З матеріалів справи слідує, що власником ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Вінницька область, Липовецький район, смт. Турбів, вул. Маяковського, 8 (раніше 4 і 10), значиться [PERSON] (а.с. 11-16). Зі змісту ст.1216-1218 ЦК України, слідує, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220, 1222 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ч.1 ЦК України). З приписів ст. 1235 ЦК України вбачається, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Як слідує із змісту ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її шляхом подачі заяви про прийняття спадщини особисто строком у шість місяців, або відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, подавши про це заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ст. 1275 ч.1 ЦК України, якщо він прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він має право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла. Інші спадкоємці, [PERSON], подала нотаріусу заяву про відмову від своєї частки у спадковому майні на користь позивача, а [PERSON], особа з якою спадкодавець впродовж свого життя проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу і яка мала право на обов'язкову частку у спадщині, померла 02.07.2011 року. Належність спадкової маси спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами. За таких обставин суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею у позовній заяві, а тому, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на ? житлового будинку з господарськими будівлями, який увійшов до складу спадкового майна. Відповідно до ст. 174 ч.4ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. При зверненні з позовом до суду, позивач сплатила судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с. 1). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного ст.ст. 346 ч.1 п.11, 1218-1223, 1233-1236, 1268-1270, 1275 ЦК України,

Outcome: approved