Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У вересні 2013 року Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Український страховий стандарт», згідно якого просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Український страховий стандарт» 73 254,74 грн., в тому числі суму страхового відшкодування у розмірі 13 354,74 грн. та суму моральних збитків у розмірі 59 900,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.11.2009 року мала місце дорожньо - транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний Позивачу автомобіль марки GEELY-MR-7151А, номер державної реєстрації [NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Миронівського районного суду від 16.12.2009 року по справі про адміністративне правопорушення № 3-1465/2009, відповідно до якої на Позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Оскільки відповідальність заподіювача шкода згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/3179414 та згідно Договору №00112-0115-000683 застраховано у АСТ «АИС-Поліс», 30.11.2009 року Позивач повідомив представника страховика про страховий випадок та надав необхідні документи. 26.01.2010 року Позивач подав заяву на виплату страхового відшкодування. Розглянувши заяву Позивача про виплату страхового відшкодування АСТ «АІС-Поліс» гарантувало виплату страхового відшкодування по даній події у розмірі 13354,74 грн. в строк до 18.03.2010 року. Однак, виплату відповідач не здійснив. 22.03.2010 року Позивачу було надано лист про те, що відповідач гарантує виплатити страхове відшкодування в строк до 26.04.2010 року, але виплата відповідачем здійснена так і не була. Неодноразово Позивач приїздив до офісу відповідача, однак, працівників АСТ «АІС-Поліс» за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 15а, не було, приміщення зачинено. У червні 2011 року Позивачу стало відомо про те, що АСТ «АІС-Поліс» знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20. У зв'язку із тим, що страхового відшкодування і жодних повідомлень Позивач не отримував, Позивач знову звернувся до відповідача. Після чого з'ясувалось, що відповідач змінив не тільки адресу, а також і найменування. Працівники страхової компанії надали Позивачу ксерокопію листа Голови правління ЗАТ «СК «Український страховий стандарт» А.А. Ткаченко про те, що відповідно до Протоколу Загальних зборів Акціонерного товариства АСТ «АІС-Поліс»№ 38 від 30.04.2010 року та свідоцтва про державну реєстрацію А01№481622 від 20.05.2010 року АСТ «АІС-Поліс» змінило найменування на ЗАТ «СК «Український страховий стандарт». Крім того, Позивача повідомили, що раніше йому було направлено лист за №2811 від 27.09.2010 року згідно до якого відповідач не має правових підстав для здійснення страхового відшкодування за випадком, що стався 29.11.2009 року та як відповідно до п. 21.6.5.1 договору страхування виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, знищення або побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок порушення правил дорожнього руху, а саме виїзд автомобіля на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталася ДТП. Вказаного листа Позивач не отримував. Таким чином, Позивач дізнався про відмову у виплаті страхового відшкодування у червні 2011 року. Через бездіяльність страховика Позивач був змушений звернутися до ФОП [PERSON], який займається ремонтом автомобілів для визначення розміру витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу Позивача. Згідно до рахунку - фактури від 08.01.2010 року для ремонту автомобіля Позивача необхідно було виконати ремонтні роботи на загальну суму чотирнадцять тисяч шістсот двадцять одна грн.. 14 коп. Відповідач в своїх гарантійних листах визнає суму для відшкодування тринадцять тисяч триста п'ятдесят чотири грн. 74 коп. з вказаною сумою Позивач погоджується. У зв'язку з тим, що відповідач не сплачує суму страхового відшкодування, Позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом для захисту свого права. У судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, у позові просив відмовити. Зазначив, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення про відмову у виплаті Позивачу страхового відшкодування відповідно до ч. б) п. 5.1.2 Умов та п. 21.6.5.1 Договору страхування, а саме: виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу, які безпосередньо або побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок порушення встановлених Правил дорожнього руху, а саме: виїзд на смугу зустрічного руху. Положення цього пункту мають пріоритетне значення при врегулюванні страхового випадку. Договір страхування було укладено на підставі Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 050/2, затверджених Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 22.03.2007 року за № 0671199. Відповідно до п. 6.1.18 Правил страхування, до страхових випадків не відноситься та страхове відшкодування не виплачується в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу, які безпосередньо або побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок: порушення Правил дорожнього руху України, а саме: проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил перетинання (руху) через залізничні переїзди, виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок якого сталася ДТП, недотримання вимог дорожніх знаків, що забороняють рух транспортних засобів крім випадків, якщо таке порушення викладене необхідністю уникнути ДТП. Відповідач вважає, що між порушенням Позивачем ПДР України та виїздом на смугу зустрічного руху є прямий причинно - наслідковий зв'язок. Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Представник третьої особи у судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення Позивача та Представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] 29.11.2009 року близько 08 год. 10 хв. на автодорозі с. Владиславка - с. Шупики, керував транспортним засобом марки «GEELY-MR-7151A», державний номерний знак [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху в результаті чого допустив наїзд на металеву огорожу, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Миронівського районного суду Київської області від 16 грудня 2009 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 20). 26.01.2010 року Позивач подав заяву на виплату страхового відшкодування, внаслідок ДТП, яка сталася 29.11.2009 року. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2009 року Позивач уклав з АСТ «АИС-Поліс» договір добровільного страхування транспортного засобу №0112-0115-000683, строком дії договору з 01.02.2009 р. по 31.01.2010 р. (а.с. 10-18), вказана обставина не заперечується Представником відповідача. Акціонерне страхове товариство «АИС-Поліс» з 20.05.2010 року змінило найменування на Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», відповідно до Протоколу Загальних зборів Акціонерного страхового товариств «АИС-Поліс» № 38 від 30.04.2010 року та Свідоцтва про державну реєстрацію А01 №481622 від 20.05.2010 року. Згідно до рахунку - фактури від 08.01.2010 року для ремонту автомобіля Позивача необхідно було виконати ремонтні роботи на загальну суму чотирнадцять тисяч шістсот двадцять одна грн.. 14 коп. Відповідач в своїх гарантійних листах визнає суму для відшкодування тринадцять тисяч триста п'ятдесят чотири грн. 74 коп. з вказаною сумою Позивач погоджується. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому, судом не приймається до уваги посилання представника відповідача про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача у зв'язку з порушенням п. 5.1.2 Умов до Договору страхування, виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу, які безпосередньо або побічно спричиненні, виникають або збільшуються внаслідок порушення встановлених Правил дорожнього руху, а саме: виїзд на смугу зустрічного руху, оскільки згідно з постановою Миронівського районного суду від 16.12.2009 року позивач був притягнутий до відповідальності за порушення п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху. Відповідно до п. 10.1. ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Згідно п. 12.1. ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Таким чином, позивач скоїв дорожньо - транспортну пригоду внаслідок порушення п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху. Тобто, дорожньо - транспортна пригода сталася не внаслідок виїзду на зустрічну смугу, а в зв'язку із тим, що позивач не врахував дорожньої обстановки, "не вибрав безпечної швидкості руху". Тобто дорожньо - транспортна пригода взагалі немає причинно - наслідкового зв'язку із виїздом на зустрічну смугу, на яку посилається представник відповідача. Крім цього, листом вих. 901 від 22.03.2010 року АСТ "АІС - Поліс", правонаступником якого є ЗАТ "СК "Український страховий стандарт" визнало вимоги позивача у розмірі 13354,75 грн. Згідно п.п. 37.1 та 37.2 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 13 354,74 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, згідно до положень ст. 1167 ЦК України. Позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 59900,00 грн. внаслідок бездіяльності останнього щодо виплати страхового відшкодування. Вимога позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Український страховий стандарт» моральної шкоди у розмірі 59900,00 грн. у зв'язку із пережитим, неможливістю заспокоїтись та сконцентруватися на чомусь іншому ніж ДТП та те, що позивач постійно перебував у пригніченому стані через невиконання відповідачем свого обов'язку з приводу виплати страхового відшкодування, не підлягає задоволенню, оскільки такі твердження не підтверджуються відповідними доказами. Як зазначалось вище наявність моральної шкоди, що її спричинив позивачу відповідач не доведено в судовому засіданні, а тому дана вимога задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене та підставі ст.ст. 525, 526, 625, 979, 990 ЦК України, ст. 22, 34, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial