Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим 16.02.2017 р. підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредитний ліміт розмір якого у подальшому збільшився до 5000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, копії витягу з "Умов та правил надання банківських послуг та витягу з "Тарифів Банку". Позивач свої зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі на відміну від відповідача, який порушив умови договору і станом на 20.04.2020 р. має заборгованість у розмірі 16983,85 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредита - 11278,42 грн., заборгованості за відсотками за простроченим кредитом - 750,52 грн., заборгованості за пенею - 3669,96 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 784,95 грн., які позивач, просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.05.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача подав клопотання про слухання справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином і в передбаченому законом порядку . За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, що 16.02.2017 року [PERSON] уклав договір з ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується його підписом на анкеті - заяві позичальника, де зазначено наступне «Я згодний з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком договір про надання банківських послуг» (а.с. 14, 15). У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 5000,00 грн. (а.с. 13). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (а.с. 16-72). Згідно розрахунку заборгованості по кредиту станом на 20.04.2020 р. відповідач має заборгованість по несплаченому кредиту у розмірі 16983,85 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредита - 11278,42 грн., заборгованості за відсотками за простроченим кредитом - 750,52 грн., заборгованості за пенею - 3669,96 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 784,95 грн. (а.с. 7-10), що також стверджується випискою за договором № б/н станом на 21.04.2020 р. (а.с. 11-12). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Як вбачається з Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно Умов та правил надання банківських послуг відповідач при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобо`вязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Всупереч вище перелічених умов договору, відповідач не виконав свої зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку і станом на 20.04.2020 р. складає 16983,85 грн. У відповідності ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, у відповідності ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому, у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобовязання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що банком нараховано відповідачу заборгованість за пенею в розмірі 3669,96 грн., а також фіксовану частину штрафу в розмірі 500,00 грн. та процентну складову штрафу в розмірі 784,95 грн., тобто на відповідача двічі накладені штрафні санкції за прострочення невиконання умов кредитного договору, суд вважає, що в даній частині стягнення пені з відповідача слід відмовити та не враховувати пеню в суму боргу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість по кредитному договору в розмірі 13313,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати по справі становлять 2102,00 грн., однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 13313,89 грн., що становить 78,40 % від ціни позову а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 1647,78 грн. На підставі ст.ст. 526, 536, 549, 572, 589, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України та

Outcome: dismissed