Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, стягнутих рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року. Просить збільшити розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання з 1500 грн. до 3500 грн.щомісячно і до досягнення дочкою 23 років, за умови, що вона продовжуватиме навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Мають повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Будучи студенткою заочної форми навчання в НУ "Водного господарства та природокористування", дочка не має можливості працевлаштуватися, а позивачу одній важко забезпечити їй повноцінне навчання та утримання. Вартість освітньої послуги за рік навчання складає 10 500 (десять тисяч п`ятсот) гривень, яку вона сплачує повністю самостійно. Крім того, [PERSON] хворіє на десемінований вульгарний бляшковий псоріаз з помірним ступенем інфільтрації, важкої форми, прогресуюючої стадії; еритематозну гастропатію середнього ступеню важкості в стадії нестійкої ремісії; вегетососудисту дистонію. Дочка потребує постійного безперервного лікування і витрати на медикаменти в середньому в місяць становлять близько 2000 грн. Аліментів, в визначеному судом розмірі в сумі 1500 грн., на утримання, лікування та навчання дочки не вистачає. Позивач та представник позивача в судовому засіданні наполягали на збільшенні розміру аліментів, оскільки впевненні, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу дочці, у визначеному розмірі, тобто 3500 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований і розмір його зарплатні в середньому становить 20 000 гривень, тому такий розмір аліментів не стане для нього непосильним тягарем. Просили задоволити позов в повному розмірі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача просив відмовити повністю в задоволенні позову. Вказав, що з [PERSON] також стягуються аліменти на утримання спільного з відповідачкою сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку. [PERSON] від сплати аліментів не ухиляється і тому визнав первинний позов про стягнення аліментів на утримання дочки, що продовжує навчання в сумі 1500 гривень. Зазначив, що відповідач в добровільному порядку сплачує половину вартості за навчання дочки, а стосовно наданих позивачем квитанції про купівлю телефона та ноутбука вказав, що вказані пристрої були придбані також за спільні кошти, оскільки на той момент сторони по справі проживали разом. Заслухавши учасників, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 15 лютого 2002 року Корецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.2002 року [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 09 листопада 2020 року і до досягнення [PERSON] 23-річного віку, за умови, що вона продовжуватиме навчання. Вказане рішення набрало законної сили 19 січня 2021 року. [PERSON] [INFO] досягла повноліття, але продовжує навчання в Національному університеті водного господарства та природокористування, що підтверджує довідка №0220 від 02 жовтня 2019 року. Також, рішенням суду встановлено, що дочка сторін є повнолітньою, навчається на заочній формі навчання. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на проїзд до місця навчання, на проживання, придбання підручників та інших навчальних посібників, також потребує придбання для неї одягу, взуття та продуктів харчування. Відповідно до договору № 31818 від 12 серпня 2019 року [PERSON] навчається на платній основі заочної форми навчання, освітній ступінь вищої освіти- бакалавр, спеціальність 081-право в НУ "Водного господарства та природокристування". Термін навчання становить 3 роки 10 місяців в період з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. Вартість навчання за весь строк навчання становить 42 000 (сорок дві тисячі) гривень, тобто 1 курс - 10 500 грн., 2 курс - 10 500 грн., 3 курс - 10 500 грн., 4 курс - 10 500 грн. Судом встановлено, що позивачем сплачено кошти за навчання дочки [PERSON] в НУ "Водного господарства та природокористування", три квитанції по 5250 грн. від 24 грудня 2019 року, 11 вересня 2020 року та від 18 січня 2021 року. Здійснення витрат у 2019, 2020 роках відбулось до постановлення судового рішення від 17 грудня 2020 року. Інших доказів про витрати повнолітньої [PERSON] у зв`язку з навчанням до матеріалів справи не долучено. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітньої доньки, яка навчається, на обох батьків, що забезпечить належне її утримання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів слідує, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідач [PERSON] , відповідно до довідки від 14 квітня 2021 року № 23-56/167 працює головним інженером в ПрАТ "Рівнеобленерго" і загальна сума його доходу за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року становить 152 901 грн. 47 коп. без врахування суми військового збору в розмірі 2 291 грн. 31 коп. та 27 495 грн. 69 коп. податку на доходи фізичних осіб. Проте, на момент винесення рішення від 17 грудня 2020 року [PERSON] вже працював на вказаній посаді в ПрАТ "Рівнеобленерго", а не влаштувався на роботу після ухвалення рішення. Інших доказів про матеріальний стан відповідача до справи не долучено. Крім того, судовим наказом Корецького районного суду Рівненської області від 21 травня 2020 року призначено стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) для утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджує наявність у [PERSON] іншого утриманця. Жодних доказів на підтвердження зміни (погіршення) матеріального стану позивача [PERSON] з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на повнолітню дитину до матеріалів справи не долучено. Отже, до матеріалів цивільної справи не долучено належних, допустимих, достовірних доказів на підтвердження погіршення матеріального становища одержувача аліментів та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, покращення матеріального становища платника аліментів з часу ухвалення рішення Корецьким районним судом Рівненської області від 17 грудня 2020 року про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (справа № 563/1068/20). Вказане рішення ніким не оскаржене та набрало законної сили. Суд бере до уваги, додану до матеріалів справи довідку від 12 березня 2021 року про те, що [PERSON] має ряд хронічних захворювань, які потребують постійного, безперервного медикаментозного лікування. Проте, вказані захворювання мають хронічний, постійний характер та мали місце на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на повнолітню дитину, а не були набуті після його винесення рішення, тобто наявність захворювань [PERSON] були враховані судом при винесенні рішення від 17 грудня 2020 року. Враховуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, щодо підстав зміни розміру аліментів, матеріалів справи, матеріальний стан та здоров`я відповідача та дитини, на яку стягуються аліменти, беручи до уваги те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами існування юридичних фактів, які є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання з 1500 грн. до 2000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили і до закінчення повнолітньою дочкою [PERSON] навчання у НУ "Водного господарства та природокористування", тобто до 30 червня 2023 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-х років, тобто до [INFO] . Стягнення аліментів необхідно розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз`яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів . Вимога про негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць не підлягає до задоволення, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, при цьому справи про збільшення розміру аліментів у вказаній статті відсутні. Судові витрати в частині позовних вимог про збільшення розміру аліментів підлягають стягненню із відповідача на користь держави, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 181, 192, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial