Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

31 жовтня 2013 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.09.2008 р. між АКІБ "УкрСиббанк" (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Зобов'язання [PERSON] за кредитним договором було забезпечені договорами поруки, укладеними з [PERSON] та [PERSON] Відповідачі неналежно виконують свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення заборгованості у судовому порядку. Позивач просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у сумі 1 172 918,72 грн. з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами, а також компенсацію судових витрат (а.с.а.с. 2 - 4, 52). 16 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ "Дельта Банк", треті особи - [PERSON], [PERSON], про визнання договору поруки припиненим. Між тим, у серпні 2011 року АКІБ "УкрСиббанк" уже зверталося до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за вказаним вище кредитним договором, і заявлений позов був залишений без розгляду. Таким чином, повторно звернувшись у жовтні 2013 року з аналогічним позовом, ПАТ "Дельта Банк" порушило строк пред'явлення відповідних вимог поручителям, а укладені ними договори поруки є припиненими. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання укладеного ним договору поруки припиненим (а.с.а.с. 94 - 96). Представник ПАТ "Дельта Банк" у судовому засіданні підтримав первісний позов, заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог. Представник [PERSON] у судовому засіданні підтримав зустрічний позов, заперечував проти задоволення первісних позовних вимог. [PERSON], [PERSON] до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що зустрічні позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а первісний позов має бути задоволений частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.05.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту (про застосування ануїтетної схеми погашення) № 11353770000, за умовами якого відповідачеві було надано кредит у сумі 90 000,00 доларів США під 13,5 % річних строком до 30.05.2029 р. (а.с.а.с. 5 - 23). Того ж дня кредитні кошти фактично було надано. Того ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 11353770000/2, згідно з яким останній зобов'язався солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення ним коштів за укладеним кредитним договором (а.с.а.с. 24, 25). Крім того, 30.05.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 11353770000/3, згідно з яким остання також зобов'язалася солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення ним коштів за укладеним кредитним договором (а.с.а.с. 26, 27). Заборгованість, що утворилася на день звернення позивача до суду складає 1 172 918,72 грн. з урахуванням відсотків відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с. 36), а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 715 667,25 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом - 457 251,47 грн. Відповідно до частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Судом встановлено, що 31.08.2011 р. АКІБ "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11353770000 від 30.05.2008 р., висунувши таким чином вимогу про дострокове погашення усіх зобов'язань (а.с.а.с. 98 - 100). 12 червня 2012 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська вказаний позов було залишено без розгляду через повторну неявку представника позивача (а.с. 103). Таким чином, звернувшись до суду із цим позовом лише 31.10.2013 р. (тобто за 16 місяців після залишення позову без розгляду) ПАТ "Дельта Банк" пред'явив вимогу до [PERSON] з порушенням строку, передбаченого приведеною вище нормою, і порука припинилася 19.12.2012 р. - за шість місяців після набрання ухвалою про залишення позову без розгляду законної сили. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне зустрічний позов задовольнити у повному обсязі. До аналогічного висновку і з тих самих підстав доходить суд і з приводу договору поруки № 11353770000/3 від 30.05.2008 р., укладеного з [PERSON], оскільки у розумінні частини 4 статті 559 ЦК цей договір вважається припиненим незалежно від звернення до суду з відповідним позовом. Що стосується позовних вимог, висунутих [PERSON], то при їх розв'язанні суд виходить з наступного. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. У відповідності з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав [PERSON] певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. За правилами статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні приведеної норми. Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також відсотків за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. Частиною 1 статті 14 ЦК передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Згідно зі статтею 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором з урахуванням відсотків за ним в сумі 1 172 918,72 грн. У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача компенсацію понесених судових витрат у сумі 3 441,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: partial