Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

У жовтні 2019 року Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати з нього аліменти на дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини [PERSON] , починаючи з дня подачі позову і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що малолітній [PERSON] разом із батьком зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Хлопчик з 25 липня 2017 року перебуває на обліку Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області (далі - Служба у справах дітей) як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку із зловживанням батьками алкогольних напоїв. Стабільний та постійний дохід у родини відсутній. Батьки не усвідомлювали та не визнавали свою алкогольну залежність, аморальний спосіб життя вважали за норму. Дитина часто ставала свідком сварок між батьками та застосування батьком фізичної сили по відношенню до матері. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року малолітнього [PERSON] відібрано від його батьків без позбавлення їх батьківських прав. Підставами для ухвалення даного рішення суду було: рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про негайне відібрання [PERSON] від його батьків, у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини; службові записки, у яких зазначено, що батьки зловживають алкогольними напоями; характеристика з дитячого дошкільного закладу "Теремок", який відвідував хлопчик, де сказано, що батьки не приділяють належної уваги вихованню та догляду за дитиною; протокол бесіди дитини з психологом Служби у справах дітей, де вказано, що його батьки кожного дня вживають алкогольні напої, часто застосовують фізичну силу до дитини, батьки часто сваряться в присутності дитини. Після набрання законної сили вказаним рішенням суду рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області (далі - виконком Броварської м/ради) від 11 грудня 2018 року № 948 [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та рішенням від 18 грудня 2018 року № 971 його влаштовано до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] . Також рішенням виконкому Броварської м/ради від 19 лютого 2018 року № 126 відповідачу [PERSON] призначено години зустрічей із сином на території Служби у справах дітей. Після влаштування малолітнього до зазначеного дитячого будинку сімейного типу він перебуває під соціальним супроводом Благодійної організації "СОС "Дитяче містечко". У період перебування дитини [PERSON] у дитячому будинку сімейного типу мама-вихователька всебічно сприяла дитині в зустрічах та спілкуванні з біологічними батьками. [PERSON] своїх батьків зустрічав радісно та охоче. Батько не завжди відповідально ставився до зустрічей із сином, плутав дні побачень, відміняв та переносив, обіцяв хлопчику привітати його на день народження, а сам забув та навіть не зателефонував. На момент влаштування дитини до дитячого будинку сімейного типу він був замкнутий. На даний час хлопчик розкривається, почав виражати свої емоції - сміятися, радіти. Відповідач [PERSON] із 19 лютого 2019 року перебуває під соціальним супроводом центру "Укріплення сім`ї", у зв`язку з бажанням повернути малолітнього сина, проте ігнорував зустрічі з спеціалістами центру, не вдалося навіть зробити вчасно первинну психологічну діагностику та провести комплексну оцінку потреб. З метою виховання соціального потенціалу батьківства відповідачу було запропоновано відвідати курси "Сильні батьки сильні діти", проте він жодного разу не з`явився. [PERSON] лише двічі відвідав індивідуальні консультації психолога. Відповідно до психологічної характеристики від 24 вересня 2019 року на відповідача [PERSON] , наданої кризовим психологом соціально-психологічного центру "Укріплення сім`ї", з ним було проведено 2 зустрічі, інші 7 зустрічей клієнт відмінив. Під час консультацій [PERSON] був щирим та відкритим, говорив про намір повернути сина додому, проте виникли питання готовності батька до відповідальності. Дві зустрічі за 2,5 місяці кажуть самі за себе, щодо готовності батька до зміни свого ставлення до виховання та утримання малолітнього сина [PERSON] . На запити Служби у справах дітей до комунальних служб останні надали листи, у яких зазначено, що в помешканні, де місце реєстрації відповідача та малолітнього [PERSON] , існує значний борг за комунальні послуги, загальний розмір якого перевищує 20000 грн., не зважаючи на той факт, що останній рік з відповідачем не проживає дитина та він не займається його утриманням. Спеціалістами Служби у справах дітей та фахівцями Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді встановлено, що двокімнатна квартира відповідача потребує ремонту, стіни в туалеті, ванній, коридорі обідрані, вікна брудні. Санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні. Електропостачання відключене. Облаштовано дитячу кімнату меблями (диван, шафа, комод, місце для навчання). Існує заборгованість по оплаті комунальних послуг. Зі слів [PERSON] він працює неофіційно у взуттєвому кооперативі. 02 жовтня 2019 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Броварської міської ради Київської області, де розглядалося питання щодо подальшої долі малолітнього [PERSON] , на даному засіданні батько хлопчика, відповідач у справі повідомив, що зробив все можливе для повернення дитини додому, маючи на увазі лише ремонт у дитячій кімнаті. Наведені факти свідчать про ухилення [PERSON] від виконання ним своїх батьківських обов`язків відносно його сина, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали, проти позову заперечували. Відповідач пояснив, що алкоголь не вживає, оплачує борг за комунальні послуги, зробив ремонт у помешканні та він бажає повернути сина додому. Свідок [PERSON] , яка є головним спеціалістом Служби у справах дітей, у судовому засіданні показала, що сім`я відповідача перебуває під супроводом соціальних служб з 25 липня 2017 року, батьки малолітнього [PERSON] зловживали спиртними напоями. 22 березня 2018 року дитину відібрано за актом безпеки. Рішенням виконкому Броварської м/ради встановлено графік зустрічей батька та сина, спочатку зустрічі відбувалися регулярно, потім рідше та потім взагалі батько перестав відвідувати свого сина. Під час перебування дитини у дитячому будинку сімейного типу дитина адаптувалася, поправилася. Малолітній не бажає розмовляти з батьками, не хоче повертатися в біологічну сім`ю та бажає бути усиновленим. Свідок [PERSON] , яка є головним спеціалістом Служби у справах дітей, у судовому засіданні показала, що сім`я відповідача перебуває на обліку служб з 2017 року. Після відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, яке відбулося у 2018 році, малолітнього [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] . Батькам рекомендувалась реабілітація від алкозалежності, проте вони рекомендацій не виконали. У 2019 році [PERSON] пообіцяв своєму сину подарувати телефон, але цього не зробив, у результаті чого хлопчик викрав телефон. Мама-вихователька є для дитини головною авторитетною фігурою в його світогляді. Хлопчик не хоче спілкуватися зі своїми біологічними батьками, не бажає повертатися в свою біологічну сім`ю та хоче бути усиновленим. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, а які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З`ясувавши позицію сторін, заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис про народження № 757, зроблений 20 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Мати цієї дитини [PERSON] померла [INFO] . Згідно із довідкою від 04 грудня 2018 року, виданої Відділом місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування "Прозорий офіс" Броварської міської ради Київської області малолітній [PERSON] зареєстрований разом зі своїм батьком за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року, ухваленим у цивільній справі № 361/1793/18, дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано від його батьків матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Згідно із рішенням виконкому Броварської м/ради від 11 грудня 2018 року № 948 дитині [PERSON] було надано статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування, у зв`язку із ухваленням Броварським міськрайонним судом Київської області рішення про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Виконкомом Броварської м/ради прийняті рішення 18 грудня 2018 року № 971, яким [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] , та 29 січня 2019 року № 126 про порядок участі у вихованні дитини, яким встановлені години побачення відповідача [PERSON] з його сином [PERSON] , а саме - щоп`ятниці з 14.00 до 15.00 год. на території Служби у справах дітей, враховуючи інтереси дитини. У листі Благодійної організації "Київське обласне відділення "Благодійний фонд "СОС Дитяче містечко" від 26 вересня 2019 року № 168 зазначено, що за період перебування хлопчика в дитячому будинку сімейного типу мама-вихователька сприяла в зустрічах та спілкуванні з біологічними батьками. На зустрічі з дитиною батьки завжди приходили тверезі. [PERSON] приносили бувші у використанні речі, один раз нову машинку, морозиво, на прохання хлопчика мама спекла торт. У дитячому будинку [PERSON] адаптувався успішно. Із листа Благодійної організації "Київське обласне відділення "Благодійний фонд "СОС Дитяче містечко" від 25 вересня 2019 року № 30 вбачається, що під час перебування родини відповідача під соціальним супроводом центру " [INFO] " батько ігнорував зустрічі зі спеціалістами, не вдалося навіть вчасно зробити первинну психологічну діагностику та провести комплексну оцінку потреб. З метою виховання соціального потенціалу батьківства відповідачу запропоновано відвідати курси "Сильні батьки сильні діти", проте він жодного разу не з`явився. [PERSON] лише двічі відвідав індивідуальні консультації психолога. Відповідно до характеристики на відповідача [PERSON] , наданої кризовим психологом соціально психологічного центру "Укріплення сім`ї" [PERSON] , з відповідачем проведено 2 зустрічі, інші 7 зустрічей клієнт відмінив. Під час консультацій [PERSON] був щирим та відкритим, багато говорив про сина та про намір його повернути додому, проте виникли питання щодо готовності та відповідальності батька. Дві зустрічі за 2,5 місяці - реальний результат його готовності. У листі Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді Броварської міської ради від 27 вересня 2019 року № 01-09.1-483 зазначено, що за період перебування малолітнього [PERSON] у дитячому будинку сімейного типу батьки інколи відвідували дитину, але інколи пропускали зустрічі, не попереджуючи маму-виховательку. На зустрічі приходили тверезі з дуже скромними гостинцями. На день народження сина [INFO] не прийшли і подарунок не передали. Хлопчик певний період не міг адаптуватися в родині дитячого будинку сімейного типу, оскільки мав надію повернутися у свою біологічну сім`ю. На даний час взаємостосунки дитини і всієї родини вказаного дитячого будинку налагодилися. [PERSON] відчуває безпеку, турботу, із задоволенням відвідує перший клас Загальноосвітньої школи № 2, має добрі стосунки з класоводом. У листі № 10-Сл-149557-0919 Акціонерного товариства "Київоблгаз" від 27 вересня 2019 року зазначено, що за адресою реєстрації дитини: [ADDRESS] , існує заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 2678 грн. 72 коп. У листі Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритпепловодоенергія" від 25 вересня 2019 року № 03-1653 вказано, що за адресою: [ADDRESS] , існує заборгованість за теплопостачання в розмірі 10584 грн. 33 коп., водопостачання та водовідведення в розмірі 2194 грн. 63 коп., технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем у розмірі 533 грн. 19 коп. У листі Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" від 07 жовтня 2019 року № 1096 зазначено, що за вказаною адресою квартира відключена від електропостачання, існує прострочена заборгованість, яка становить 513 грн. 29 коп., послуга повторно підключення складає 282 грн. 84 коп. У листі Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "ЖЕК-1" від 25 вересня 2019 року № 42 зазначено, що за вказаною вище адресою існує заборгованість по квартирній платі в розмірі 4436 грн. 77 коп. Із акту № 435 від 26 вересня 2019 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей та фахівцями Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, двокімнатна квартира відповідача потребує ремонту, стіни в туалеті, ванній, коридорі обідрані, вікна брудні. Санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні. Електропостачання квартири відключене. Облаштовано дитячу кімнату меблями (диван, шафа, комод, місце для навчання). Існує заборгованість по сплаті комунальних послуг. Зі слів [PERSON] він працює неофіційно у взуттєвому кооперативі. 08 жовтня 2019 року виконкомом Броварської м/ради прийнято рішення № 1104 про надання висновку до суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Із висновку Органу опіки та піклування від 08 жовтня 2019 року № 04-22/1148 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] видно, що 02 жовтня 2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалося питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] , був присутній батько дитини, який повідомив, що зробив все можливе для повернення малолітнього сина до сім`ї. Також додав, що було зроблено ремонт у дитячій кімнаті. У зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заперечуючи проти позову представник відповідача [PERSON] надав документи, зокрема: характеристику на відповідача [PERSON] , видану Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області "ЖЕК-1", у якій сказано, що за період проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , скарг на нього від сусідів не надходило; характеристику відповідача від 16 березня 2020 року, видану Приватним підприємством "Ніланіс VII", де сказано, що [PERSON] працює на цьому підприємстві з 08 січня 2020 року на посаді закрійника; акт обстеження від 05 листопада 2020 року № 54, складеного спеціалістами Служби у справах дітей, у якому зазначено, що стан помешкання відповідача задовільний, проведений косметичний ремонт. Присутні системи опалення, водопостачання, електроенергії. Зі слів відповідача наявний борг за комунальні послуги 10000 грн. Рекомендовано погасити борги за комунальні послуги, провести ремонтні роботи. Згідно із поданням від 26 жовтня 2020 року № 1506/02-09.1 спілкування відповідача із його малолітнім сином шкодить здоров`ю та моральному вихованню останнього, тому Служба у справах дітей вважає за доцільне припинити зустрічі [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON] . У даному поданні сказано, що за час перебування хлопчика в дитячому будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] його відвідували батьки, спочатку зустрічі були регулярними, потім рідше, потім дзвонили мамі-виховательці та переносили зустрічі. Під час візиту фахівця Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді до даного дитячого будинку, відзначено, що психоемоційний стан дитини погіршується, малолітній [PERSON] почав відсторонюватися від мами-виховательки, після зустрічей зі своїми батьками замикається та вірить в те, що батьки повернуть його в свою сім`ю. Під час індивідуальної бесіди з дитиною з`ясувалося, що батьки постійно по телефону обіцяють повернути його додому, спонукають [PERSON] не вірити спеціалістам, які дотичні до роботи з дитиною, а вірити тільки їм. В результаті негативного впливу батьків на процес адаптації дитини в дитячому будинку сімейного типу у нього з`явилися ознаки девіантної поведінки, загострилося шкіряне захворювання. З березня 2020 року батьки дитину не відвідують, інколи телефонують. Рішенням виконкому Броварської м/ради від 17 листопада 2020 року № 866 припинено зустрічі відповідача [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , та визнано таким, що втратило чинність рішення виконкому Броварської м/ради від 29 січня 2019 року № 126 про призначення порядку участі у вихованні дитини. З метою з`ясування думки дитини, щодо батьків, стосовно яких Органом опіки та піклування подано позов до суду про позбавлення їх батьківських прав, головним спеціалістом відділу опіки (піклування) та сімейних форм виховання Служби у справах дітей було проведено бесіду з малолітнім [PERSON] . Згідно із протоколом бесіди від 28 серпня 2021 року [PERSON] вказав, що категорично не хоче повертатися до батьків. Впевнений, що його батьки продовжуватимуть вживати алкоголь, якщо він до них повернеться, його життя сильно погіршиться, знову настане той момент, коли він не зможе бути з батьками. Він впевнений, що батьки не змінилися, що після повернення до них, через їхню поведінку, йому знову прийдеться пережити переміщення, але оскільки зв`язок з мамою-вихователькою втратиться, він потрапить до інтернату. [PERSON] демонструє страх та недовіру до батьків, впевнений, що поведінка батьків не змінилася, він не вірить, що його батьки коли-небудь перестануть пиячити, почнуть з повагою та любов`ю до нього ставитися, очікує від батьків тільки негативу. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок про те, що ухилення матері, батька від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Пленум Верховного Суду України у п. 15, абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 641/2867/17-ц висловив правову позицію та вказав на те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У ч. ч. 8, 10 ст. 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд, враховує інтереси дитини [PERSON] , [INFO] , який в ході бесіди зазначив, що не бажає повертатися в сім`ю свого біологічного батька відповідача у справі [PERSON] , оскільки вважає, що останній продовжуватиме вживати алкогольні напої та не буде з повагою та любов`ю ставитися до нього, внаслідок чого йому знову доведеться пережити переміщення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно його малолітнього сина [PERSON] ухиляється, враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування в частині позбавлення відповідача батьківських прав ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Органом опіки та піклування заявлено вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування підлягають задоволенню і в частині стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на дитину у мінімальному визначеному законом розмірі. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, п. 14 ч. 2 ст. 3, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за дві вимоги немайнового характеру із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. (768 грн. 40 коп. х 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved