Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції, у якій просять визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] за кожним. Вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. У грудні 2014 року позивач [PERSON] на підставі довіреності від імені [PERSON] звернувся до Реєстраційної служби Чернігівського РУЮ з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зазначений будинок, але йому було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право особистої власності на будинок вказано лише голову колгоспного двору, в той час як на момент видачі свідоцтва за цією адресою були зареєстровані та проживали інші члени колгоспного двору, які мали рівне право на майно колгоспного двору, а отже і на житловий будинок з господарськими спорудами. Також, при оформленні свідоцтва про право особистої власності на будинок була допущена помилка в написанні вулиці де розташований будинок, замість правильної «Кузнецька» зазначено «Кузнечна», тому щоб захистити позивачам своє право виникла необхідність звернутися до суду з позовом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача - Реєстраційної служби районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повдомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно наданої копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 липня 1987 року [PERSON] належить житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] як голові колгоспного двору (а.с.6). Як вбачається з довідки Олишівської селищної ради Чернігівського району в житловому будинку за адресою [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані та проживали: [PERSON] - власник будинку та [PERSON] - син (а.с.11). Тобто, станом на 01 липня 1990 року та 15 квітня 1991 року господарство відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", де [PERSON] була головою господарства. Колгоспний двір за Цивільним кодексом Української РСР (1963 року) визначався, як сімейно - трудове об'єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України '' Про власність ''. Закон "Про власність", прийнятий Верховною Радою УРСР 07.02.1991 р., набрав чинності 15 квітня 1991 р. Виходячи з положень ст. 15 Закону "Про власність" та роз'яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", майном колгоспного двору є майно, яке придбане до 15 квітня 1991 р., і право на нього в рівних частках мають всі члени двору, які на вказану дату не втратили такого права. Таким чином позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на майно колишнього колгоспного двору у рівних частках. Як вбачається з довідок Олишівської селищної ради Чернігівського району від 07 серпня 2015 року (а.с.9,10) [PERSON] в [ADDRESS] не існує, є [ADDRESS]. Згідно з положенням частини 391 ЦПК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Реєстраційною службою районного управління юстиції відмовлено [PERSON] у державній реєстрації прав та їх обтяжень, тому іншим шляхом вона позбавлена можливості захистити порушене право. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], як за колишніми членами колгоспного двору. На підставі викладеного,

Outcome: approved