Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації. В обґрунтування позову посилається на те, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ТзОВ «Камаз-Транс-Сервіс» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АМ №13118 від 12.10.2018 р., предметом якого є страхування автомобіля марки «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] . 06.08.2019 р. в Києві по вул. Новопироговська, 58, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів RENAULT» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2019 р. у справі №752/15768/19 , відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом вищевказаного ДТП. 07.08.2019 р. до позивача звернувся потерпілий [PERSON] з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо - транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Загальна вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту транспортного засобу «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку № [NUMBER] від 19.09.2019 р. склала 30834,10 грн. Відповідно до рахунку № С0000017515 від 12.08.2019 р. вартість відновлювального ремонту RENAULT» д.н.з. [NUMBER] (VIN): [NUMBER] , складає: 39053 грн. (тридцять дев`ять тисяч п`ятдесят три) грн. Як вбачається зі страхового акту № UA2019080600036/L33/01 від 17.09.2019 р., позивачем виплачено страхове відшкодування на підставі договору у розмірі 30\~834,10 грн. на підставі рахунку № С0000017515 від 12.08.2019 р. та сплачено кошти на рахунок ТзОВ «Камаз-Транс-Сервіс», що підтверджується платіжним дорученням № 35430 від 19.09.2019 р. Отже, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору. Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить траво вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки Позивач стверджує що до нього перейшло право зворотної вимоги суброгації до [PERSON] , як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 14\~224,59 грн. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено досудову претензію за вих. № 1370675 від 25.02.2020 р. на адресу проживання з вимогою перерахувати суму боргу, повідомлення було отримано ним 10.03.2020 р. На момент подачі позову сума боргу компенсована не була. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 14\~224,59 грн. та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.09.2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено на 18.11.2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого позивач був повідомлений належним чином. В поданій до суду заяві (а.с. 99-103) представником ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявний звіт про доставку SMS повідомлення (а.с 103), згідно якого відповідач [PERSON] був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання на 12 год. 00 хв. 11.10.20218.11.2021 року. Однак, на адресу суду відповідачем не подано жодних клопотань, а також не подано відзиву на позовну заяву. У зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи встановлено, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ТзОВ «Камаз-Транс-Сервіс» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АМ №13118 від 12.10.2018 р., предметом якого є страхування автомобіля марки «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 46-47 Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля марки ««RENAULT» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 64.65). 06.08.2019 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2019 р. у справі №752/15768/19 , відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом вищевказаного ДТП. (а.с. 79-80). Відповідно до Рахунку-фактури № С0000017515 від 12.08.2019 р. вартість відновлювального ремонту RENAULT» д.н.з. [NUMBER] (VIN): [NUMBER] , складає: 39053 грн. (тридцять дев`ять тисяч п`ятдесят три) грн (арк. спр. 23). Як вбачається зі страхового акту № UA2019080600036/L33/01 від 17.09.2019 р., позивачем виплачено страхове відшкодування на підставі договору у розмірі 30\~834,10 грн. на підставі рахунку № С0000017515 від 12.08.2019 р. та сплачено кошти на рахунок ТзОВ «Камаз-Транс-Сервіс», що підтверджується платіжним дорученням № 35430 від 19.09.2019 р. (а.с.82,83) Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених устатті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. За таких обставин, коли винуватцем ДТП згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2019 року є відповідач, то на останнього покладено відповідальність за завдані збитки. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілому особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 06.08.2019 року, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» сплачено страхове відшкодування, а тому право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] , у сумі 39053 грн. перейшло до зазначеного страховика. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] направлялась претензія за вих № 1370675 від 27.11.2019 25.02.2020 р. на адресу: [ADDRESS] , з вимогою компенсувати витрати ПАТ «СК «ПЗУ Україна» у розмірі 14\~224,59 грн., і таке отримано адресатом 10.03.2020 року (а.с. 86-87). Однак, у добровільному порядку відповідач не компенсував позивачу витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача сплачену позивачем суму страхового відшкодування у розмірі 14\~224,59 грн. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем було при подачі позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривня 00 копійок. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved