Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Служба у справах дітей Мурованокуриловецької РДА звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 12.11.2018 до служби у справах дітей надійшло повідомлення Конищівської сільської ради №2.10/204 про те, що виявлено факт загрози життю та здоров`ю малолітніх дітей. Проведеною службою перевіркою було встановлено, що батьки злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що призвело до загрози життю та здоров`ю їх дітей. В зв`язку з цим [PERSON] та [PERSON] було вилучено з сім`ї відповідачів і влаштовано в Мурованокуриловецьку ЛПЛ. А 30.11.2018 в ОКЗ «Вінницький спеціалізований будинок з ураженням ЦНС та порушенням психіки». Ухвалою суду від 08.05.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 29.05.2019 у справі закрито підготовче провадження, а її призначено до судового розгляду по суті на 11.06.2019. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин у ньому викладених, просив його задоволити. Додатково суду пояснив, що службою неодноразово проводилися профілактичні бесіди з батьками, їм також неодноразово надавалися терміни для усунення недоліків, однак відповідачі продовжують ухилятися від виконання батьківських обов`язків. З часу поміщення дітей у Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням ЦНС вони жодного разу без поважних причин не відвідували дітей, не цікавилися їх здоров`ям. 30.05.2019 розпорядженням Мурованокуриловецької РДА продовжено строк перебування дітей у даному закладі на 6 місяців. Вважає, що батьки не здатні забезпечити дітей та створити їм нормальні умови для їх розвитку та благополуччя, а тому в інтересах малолітніх дітей просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відзиву на позов не надали, однак в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, суду пояснили, що вони на даний час зробили ремонт у будинку, завезли дрова, придбали курчат. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, але час від часу підробляє по найму (пасе худобу). [PERSON] зазначила, що один раз відвідувала дітей, привозила їм гостинці. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи - органу опіки та піклування комісії з питань захисту прав дитини при Мурованокуриловецький РДА письмових пояснень суду не надала, в судовому засіданні 11.06.2019 повністю підтримала позовні вимоги Служби у справах дітей, при цьому зазначила, що особисто виїжджала з комісією по місцю проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час відвідування сім`ї батька вдома не було, старшої дитини також, мати знаходилась вдома з малолітньою дочкою. В будинку було брудно, холодно, дитина лежала на ліжку без білизни, з їжі на столі була половинка хліба, зламане дитяче ліжко стояло на дворі під дощем. З дитячих іграшок була наявна лише одна зламана машинка. У дітей був відсутній одяг по сезону. Зауважила, що з батьками неодноразова проводилися бесіди, дана сім`я знаходилася пів року під супроводом, з ними працював психолог, їх неодноразово просили поміняти своє ставлення до виконання батьківських обов`язків. Вважає, що дітям буде краще і безпечніше перебувати у дитячому будинку. В судове засідання 09.07.2019 не з`явилася подала заяву в якій просила продовжити розгляд справи у її відсутність. Підтримала висновок органу опіки та піклування Мурованокуриловецької РДА від 28.05.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів. Представник третьої особи - опікунської ради при виконавчому комітеті Конищівської сільської ради Чорна Олена Олександрівна в судовому засіданні 19.06.2019 підтримала висновок органу опіки та піклування Мурованокуриловецької РДА про доцільність позбавлення прав відповідачів відносно їх малолітніх дітей, пояснивши, що з 2016 року неодноразово відвідувала сім`ю відповідачів і як медична сестра ФАПу с.Конищів, і як член опікунської ради при виконавчому комітеті Конищівської сільської ради. Сім`я проживає у незадовільних умовах, у хаті завжди було брудно, діти теж брудні, продуктів харчування не було. Дівчинка мала проблеми зі здоров`ям, погано набирала вагу. Були випадки коли вони приходили, а батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння. Двічі разом зі службою у справах дітей вона викликала швидку допомогу, оскільки дівчинка знаходилась вкрай важкому стані, при цьому мати відмовлялась від госпіталізації. З батьками неодноразово проводилася бесіда, їх попереджали про необхідність виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, опікунська рада сприяла відповідачам в оформленні та отриманні соціальної допомоги на дітей, але батьки належних висновків не робили, не піклувалися про здоров`я, фізичний розвиток своїх дітей. В подальшому в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просила розгляд справи продовжити за її відсутності. Вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, встановленим фактам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов`язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачі з 24.02.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Вони являються батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9). Сім`я проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37-38). 13 грудня 2017 року опікунською радою при виконавчому комітеті Конищівської сільської ради було вирішено поставити на облік сім`ю [PERSON] , як таку в якій складні життєві обставини, а також звернутися до відповідного органу для взяття сім`ї під соціальний супровід (а.с. 32-33) Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , [PERSON] від 12.02.2018, 16.08.2018, 02.10.2018 та 17.10.2018 встановлено, що сім`я проживає в антисанітарних умовах, діти недоглянуті та голодні, будинок потребує термінового капітального ремонту так як загрожує життю дітей, одягу для дітей та продуктів харчування недостатньо, відсутні засоби гігієни, в будинку безлад, іграшки та розвиваючи ігри відсутні. Малолітня [PERSON] недоглянута, часто хворіє, втрачає вагу. Син [PERSON] нерегулярно відвідує садочок. Також з вказаних актів вбачається, що під час перевірок батьки неодноразово перебували в нетверезому стані. З ними проводилися профілактичні бесіди, надавалися терміни для усунення недоліків. (а.с.22-25). Вказані обставини підтверджуються також актом від 31.10.2018 (а.с.26). Згідно наказів Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА Вінницької області № 11 та № 12 від 22.10.2018, діти [PERSON] та [PERSON] поставлені на профілактичний облік, як такі, що проживають в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с. 10-11). Листом № 2.10/204 від 12.11.2018 Конищівською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області повідомлено службу у справах дітей про те, що на території сільської ради проживає сім`я [PERSON] та [PERSON] , які виховують малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час перевірки матеріально-побутових умов проживання та виховання дітей було виявлено, що батьки знаходилися у нетверезому стані з дітьми в антисанітарних умовах. [PERSON] обстежено медичною сестрою ФАПу с. Конищів та виявлено у неї підвищену температуру тіла, випрілості та рани між ніжками, посиніння нижніх кінцівок. Таким чином, повідомлено про те, що по відношенню до малолітніх дітей існує загроза життю та їх здоров`ю (а.с. 12). Під час перевірки вищезазначеного факту службою у справах дітей райдержадміністрації було встановлено, що стан житла жахливий, в будинку брудно, скрізь панує безлад, речі розкидані. Діти одягнуті в брудний одяг. Дівчинка виглядає виснаженою, недоглянутою, між ніжок в дитини попрілості і рани, ніжки синюшного кольору. Фельдшер виявила підвищену температуру у дівчинки до 37,6 С° . Комісія вирішила викликати швидку допомогу для негайної госпіталізації дитини. Батьки відмовилися їхати в лікарню і віддавати дитину, але за результатами роз`яснювальної співбесіди матір з дітьми забрали до лікарні. (а.с. 27). Розпорядженням Мурованокуриловецької РДА № 409 від 13.11.2018 вирішено негайно відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у матері - [PERSON] та батька - [PERSON] і влаштувати їх тимчасово до Мурованокуриловецької лікарні планового лікування (а.с. 14). Відповідно до акту Мурованокуриловецької ЛПЛ від 13.11.2018, [PERSON] - здоровий, а у [PERSON] - ГРВІ, гострий фарингіт, гіпертермічний синдром, затримка психологічного розвитку, гіпотрофія ІІІ ст. (а.с 21). З виписки із медичної картки [PERSON] слідує, що в подальшому її було направлено до Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні та діагностовано гострий гнійний пара проктит (множинна локалізація), підшкірно-підслизові абсцеси (операція в ЦРЛ - 15.11.2018). Ускладнення - правобічний паховий абсцезуючий лімфаденіт. Супутні - затримка фізичного розвитку, дефіцитна анемія І ст. (а.с. 20). Розпорядженням Мурованокуриловецької РДА № 421 від 23.11.2018 вирішено направити малолітніх [PERSON] та [PERSON] у Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки, на повне державне утримання у зв`язку з необхідністю проходження медичної та соціальної реабілітації дітей терміном до 6 місяців (а.с. 16). Про тимчасове влаштування дітей у вказаний заклад [PERSON] написала відповідні заяви та складено акт від 30.11.2018 (а.с. 17-19). Діти перебувають у зазначеному закладі з 30.11.2018 (а.с. 17-19, 41). Згідно акту перевірки матеріально-побутових умов відповідачів від 10.01.2019 встановлено, що на момент перевірки [PERSON] перебувала вдома. У одній кімнаті розпочато ремонт, який триває 5 днів, а саме, зі стін зірвані старі шпалери. На цьому ремонт зупинився. До дітей батьки не їздили жодного разу. Мати пообіцяла, що 11.01.2019 збирається їх провідати. З того часу, як діти були вилучені, покращень умов проживання не відбулося. З розмови стало зрозуміло, що батьки не зацікавлені у поверненні дітей (а.с. 28). Остання перевірка умов проживання відповідачів здійснювалася 13.03.2019. Відповідно до складеного акту за її результатами встановлено, що у двох кімнатах поклеїно шпалери, проте в будинку брудно, в коридорі на столі брудний посуд та залишки їжі, на підлозі розкидані речі. За час відсутності дітей батьки жодного разу їх не відвідали, у їх поверненні не зацікавлені (а.с. 29). В судовому засіданні старший дільничний інспектор Поперечнюк Р.А. суду пояснив, що в листопаді 2018 року ним спільно з представниками служби у справах дітей райдержадміністрації було перевірено сім`ю [PERSON] На момент перевірки батьки знаходилися за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння. В будинку було холодно, брудно, діти потребували медичної допомоги. Службою була викликана швидка допомога, діти разом з матір`ю були госпіталізовані до Мурованокуриловецької ЛПЛ. За невиконання батьківських обов`язків на [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 184 КУпАП, оскільки остання вже притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП. Лікар-педіатр дитячого відділення КМП «Мурованокуриловецька центральна лікарня планового лікування» [PERSON] суду показала, що на протязі 2018 року у їх відділення двічі було доставлено малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у супроводі матері [PERSON] . Діти були доставлені з гострими катаральними явищами, недоглянуті. У дівчинки була виражена гипертамія, дефіцитна анемія. 17.11.2018 року дівчинку було направлено в Вінницьку обласну дитячу лікарню з діагнозом паро проктит, в подальшому вона була прооперована. За час знаходження у лікарні батько лише раз відвідав дітей. Згідно характеристики виданої за місцем проживання відповідачів, останні не працюють, зловживають спиртними напоями, вихованням дітей не займаються, діти не забезпечені належними умовами проживання, одягом та харчуванням. Син [PERSON] рідко відвідував дитячий садок. Дочка [PERSON] часто хворіла, її лікуванням батьки не займалися. За час відсутності дітей батьки не покращили умови проживання та жодного разу не відвідали дітей (а.с. 36). Крім того, відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 1003/10217/12 від 18.10.2012, яке набрало законної сили 08.11.2012, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно інших її дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 42-43). Згідно висновку органу опіки та піклування Мурованокуриловецької РДА № 01-31/1128 від 28.05.2019, в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] є доцільним позбавлення їх матері [PERSON] та батька [PERSON] батьківських прав (а.с. 69). Відповідно до положень ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню до своєї дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. На підставі наданих суду доказів, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу ухилялися від своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки та сина, допускали реальну загрозу для їх життя та здоров`я, не піклувалися про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавилися ними та не проявляли до них належної турботи, не забезпечували належно матеріально. З часу влаштування дітей до «Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки», батьки не виявляли турботи та інтересу до життя дітей, їх здібностей, потреб, мати лише один раз відвідала дітей. Таку поведінку батьків суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON] та байдужість до їх подальшої долі. З метою захисту дітей, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, враховує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Крім того, відповідно до положень ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Таким чином, суд зобов`язаний в силу вищевказаних норм прийняти рішення про перерахування відповідачами аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи те, що судом не встановлено наявності родичів дітей, батьки яких позбавляються батьківських прав, суд вважає, що вони повинні бути передані на опікування органу опіки та піклування. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне передати [PERSON] та [PERSON] на опікування органу опіки та піклування Мурованокуриловецької РДА та зобов`язати вказаний орган відкрити особисті рахунки на зазначених дітей у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідачів на користь їх дітей, суд виходить з наступного. Так, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які мають стягуватися з батьків, позбавлених батьківських прав, та виду їх стягнення, в даному випадку, суд виходить із того, що останні ніде не працюють, інших доказів, які б підтверджували обставини визначені в ст. 182 СК України та які мають враховуватися при визначенні розміру аліментів суду надано не було. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе стягувати з кожного із відповідачів на користь дітей аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, однак не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Крім того, позивач у цій справі на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" був звільнений від сплати судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідачів у розмірах, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто в сумі по: 768 грн. 40 коп. (вимога про позбавлення батьківських прав) + 768 грн 40 коп (вирішення питання про стягнення аліментів) = 1536 грн 80 коп. з кожного.

Outcome: approved