Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» , який є правонаступником Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6318 грн. 88 коп. На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 20.06.2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». 09.02.2018 року між Приватним акціонерним товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі - Позивач) та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 34830а8х, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Ford Kuga (д.р.н. [NUMBER] ). 25.10.2018 року о 19 год. 30 хв., у м.Харкові відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Ford Kuga (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля ЗАЗ TF699Р (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] , внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Ford Kuga (д.р.н. [NUMBER] ), який був застрахований у Позивача за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 34830а8х від 09.02.2018 року (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в Довідці № 3018299465325610 про ДТП. Згідно Відповіді від НПУ № 3018299465325610 про ДТП та Постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2018 року ( справа № 638/16428/18), дорожньо- транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 10.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України). Страхувальник звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту про «Пряме врегулювання» № АХА2423847 від 06.11.2018 року, страхового акту № АХА2423848 від 06.11.2018 року та умов Договору страхування № 34830а8х від 09.02.2018 року, розмір страхового відшкодування склав 25 603,42 грн.), яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальпий ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжних доручень № 512413 від 07.11.2018 року, № 512561 від 07.11.2018 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ЗАЗ TF 699Р (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно полісу № АК8884402 (що підтверджується Відповіддю від НПУ № 3018299465325610 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № АК8884402). Полісом № АК8884402 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза -2 000,00 грн. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 19 284,54 грн. було відшкодовано Позивачем за ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № АК8884402, страхового акту про "Пряме врегулювання" збитку № АХА2423847 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування Позивачу в розмірі 19 284,54 грн. в рамках процедури прямого врегулювання збитків. Розрахунок розміру страхового відшкодування, компенсованого ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відповідно до умов полісу № АК8884402 наступний: 2 720,00 грн. +4 537,07 грн. +19 757,00 грн* (1 - 0,2900) -2 000,00 грн. = 19 284,54 грн. де: 2 270,00 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт згідно ремонтної калькуляції № 1.003.18.0018598 від 05.11.2018 року; 4 537,07 грн. - вартість необхідних для ремонту матеріалів згідно ремонтної калькуляції № 1.003.18.0018598 від 05.11.2018 року; 19 757,00 грн. - вартість складових, що підлягають заміні згідно ремонтної калькуляції № 1.003.18.0018598 від 05.11.2018 року; 0,2900 - коефіцієнт фізичного зносу згідно до розрахунку коефіцієнту фізичного зносу ТЗ Ford Kuga (д.р.н. [NUMBER] ); 2 000,00 грн. - франшиза згідно умов полісу № АК8884402. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 6 318,88 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. В ст. 275 ЦПК України визначені строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено, що 20.06.2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». 09.02.2018 року між Приватним акціонерним товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі - Позивач) та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 34830а8х, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Ford Kuga (д.р.н. [NUMBER] ). 25.10.2018 року о 19 год. 30 хв., у м.Харкові відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Ford Kuga (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля ЗАЗ TF699Р (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2018 року (справа 638/16428/18) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. Також даною постановою встановлено, що зазначенадорожньо-транспортна пригода сталася через порушення водієм [PERSON] вимог п. 10.1. ПДР України. Вказана постанова суду при розгляді даної справи має преюдиціальне значення у відповідність до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, якою встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Страхувальник звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту про «Пряме врегулювання» № АХА2423847 від 06.11.2018 року, страхового акту № АХА2423848 від 06.11.2018 року та умов Договору страхування № 34830а8х від 09.02.2018 року, розмір страхового відшкодування склав 25 603,42 грн.), яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальпий ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжних доручень № 512413 від 07.11.2018 року, № 512561 від 07.11.2018 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ЗАЗ TF 699Р (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно полісу № АК8884402 (що підтверджується Відповіддю від НПУ № 3018299465325610 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № АК8884402). Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом на момент ДТП, чи до місця здщійснення ремонту на території України Полісом № АК8884402 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза -2 000,00 грн. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 19 284,54 грн. було відшкодовано Позивачем за ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № АК8884402, страхового акту про "Пряме врегулювання" збитку № АХА2423847 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування Позивачу в розмірі 19 284,54 грн. в рамках процедури прямого врегулювання збитків. Розрахунок розміру страхового відшкодування, компенсованого ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відповідно до умов полісу № АК8884402 наступний: 2 720,00 грн. +4 537,07 грн. +19 757,00 грн* (1 - 0,2900) -2 000,00 грн. = 19 284,54 грн. де: 2 270,00 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт згідно ремонтної калькуляції № 1.003.18.0018598 від 05.11.2018 року; 4 537,07 грн. - вартість необхідних для ремонту матеріалів згідно ремонтної калькуляції № 1.003.18.0018598 від 05.11.2018 року; 19 757,00 грн. - вартість складових, що підлягають заміні згідно ремонтної калькуляції № 1.003.18.0018598 від 05.11.2018 року; 0,2900 - коефіцієнт фізичного зносу згідно до розрахунку коефіцієнту фізичного зносу ТЗ Ford Kuga (д.р.н. [NUMBER] ); 2 000,00 грн. - франшиза згідно умов полісу № АК8884402. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 6 318,88 грн. Ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 15.12.2016 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18). З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію про відшкодування завданої майнової шкоди, однак вона повернулась за закінченням терміну зберігання. Згідно ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18). На підставі наведеного суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача завданих збитків в розмірі 6318 грн. 88 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved