Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Хмільницького району про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 01.04.2012 року померла її мати - [PERSON], яка проживала в [INFO], після смерті якої у позивача виникло право на спадкування земельної ділянки площею 0.8000 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території [PERSON] сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Однак, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини, вона отримали відмову через розбіжність місця реєстрації та дійсного місця проживання позивача на час смерті спадкодавця, а також через недоведеність родинних відносин із [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження позивача мати зазначена як "Софич Марія Карпівна", а у свідоцтві про смерть спадкодавця "Софіч Марія Карпівна". Будучи спадкоємцем після смерті [PERSON], позивач не може реалізувати своє право на спадщину, а тому вимушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] сільської ради Хмільницького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, надіслав заяву, у якій зазначив, що заперечень проти позовних вимог не має та просить розглядати справу у його відсутність. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 01.04.2012 р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 230276, виданим [PERSON] сільською радою Хмільницького району Вінницької області 05.04.2012 року. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0.8000 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 252361 від 27 лютого 2009 року. Разом з тим із матеріалів справи слідує, що позивач не може прийняти спадщини, оскільки вона не була зареєстрована разом із матір'ю [PERSON] в с. Сьомаки Хмільницького району Вінницької області, а також через розбіжність у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про її смерть, де вказано "Софіч" та свідоцтві про народження позивача, де у графі "мати" записано "Софич". Втім, повний збіг імені та імені по-батькові, місця народження, проживання та смерті [PERSON] вказує на те, що "Софіч Марія Карпівна" та "Софич Марія Карпівна" є однією і тією ж особою, а відтак є доведеним факт, що [PERSON] є донькою [PERSON]. Крім того, як убачається з довідки [PERSON] сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 179 від 28.02.2017 року на момент смерті [PERSON] позивач проживала разом із нею в с. Сьомаки Хмільницького району Вінницької області без реєстрації, а відтак є доведеним факт спільного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на момент її смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд вважає встановленим факт, що позивач в силу вимог закону є такою, що прийняла спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги, що в свою чергу і зумовило їх звернутися до суду з даним позовом. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин, суд вважає, що оскільки право спадкодавця на земельну ділянку не припинилося після його смерті, тому в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцями. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved