Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позов, в якому просив достроково розірвати договор оренди земельної ділянки укладених між нею та «Агро-Регіон Радомишль»,обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,що 10.08.2012 року уклала з ТОВ "Агро-Регіон» договір оренди земельної ділянки пощею 2,7891 га, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації прав РС Радомишльського РУЮ Житомирської області, про що зроблено запис у Державному реєстрі прав від 17.10.2013 року.Вказана земельна ділянка належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельні ділянки.Позивач на виконання своїх зобов'язань, визначених в пункті 20 Договору, та на підставі акту прийому-передачі земельних ділянок від 10.08.2012 року, передав відповідачу ТОВ "Агро-Регіон Радомишль» в строкове платне користування земельну ділянку, яка розташовані на території Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В даний час відповідач умов договору не виконує,позивача не влаштовують умови складеного договору,тому і просить суд розірвати договір оренди. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - ТОВ "Агро-Регіон Радомишль»в судове засідання не з"явився; про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Представник реєстраційної служби в судове засідання не з'явився,про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. За таких обставин, згідно ч.8 ст. 76 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про слухання справи. Вислухавши пояснення представника позивача,суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступне. Позивач [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №060357 від 31.07.2003 року, виданим на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА Житомирської області №139 від 15.05.2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, є власником земельної ділянки площею 2,7891 га,з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Заболотської сільської ради Радомишльського району району Житомирської області. 10.08.2012 року між [PERSON] та ТОВ "Агро-Регіон Радомишль" укладено договір оренди належних позивачу земельних ділянок строком на 10 років, які зареєстровані у Відділі Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель. За умовами даного договору позивач надала, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до умов договору орендна плата за користування землею відповідачем повинна виплачуватися до 30 грудня поточного року. Згідно ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно положень ст.1 Закону України "Про оренду землі", ст.93 ч.1 Земельного кодексу України - оренда землі та право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої видів діяльності. Відповідно до п.п. 8 та 9 Договору оренди землі відповідач зобов'язувався виплачувати позивачеві щорічно орендну плату як в грошовій так і в натуральній формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що дорівнює 1025 грв.11 коп., які сплачуються не пізніше 30 грудня кожного орендованого року. Таким чином, між сторонами склалися договірні зобов'язання з приводу оренди землі. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55,124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Позивач не довів систематичність невиплати орендної плати відповідачем,або невиконання відповідачем обов»язків,передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі»,та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України, а розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати, а разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки,не та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,та

Outcome: dismissed