Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася з даним позовом до суду до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 4,41 га, яка розташована на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району. В даний час позивач не може отримати спадщину матері, оскільки правовстановлюючий документ на право власності на землю було втрачено, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Мельниченко А.О. в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, пояснивши, що перешкоди та розбіжності усунено, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, відповідно до ст. ст. 328, 1225 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 27 травня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 4,41 га, яка розташована на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КР №023674, виданий 21 травня 2002 року на підставі розпорядження Новоукраїнської райдержадміністрації від 11 травня 2002 року № 337-р, було втрачено, про що повідомлено в газеті "Новоукраїнські новини" від 18 липня 2013 року. Позивач як спадкоємець першої черги не може прийняти спадщину, так як Державний акт на право приватної власності на ім'я особи, яка померла Кіровоградським інститутом землеустрою не видається. Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2014 року, яке набрало законної сили за заявою [PERSON], встановлено факт, що [PERSON], [INFO] являється рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] та встановлено факт належності правовстановлюючого документу - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КР №023674, виданий 21 травня 2002 року на ім'я [PERSON] належить [PERSON], яка померла [INFO] Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 78 та 81 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, громадяни України також набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, а їх відсутність є обмеженням для вчинення нотаріальної дії. При втраті (псуванні) державного акта на землю власнику видається відповідний дублікат, але в даному випадку оригінал првовстановлюючого документу було втрачено після смерті його власника, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в органах нотаріату. Так як інших осіб, які бажали успадкувати майно не встановлено, що підтверджено дослідженими матеріалами спадкової справи та не викликає у суду сумніву, щодо права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом за позивачем. Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа (державного акта), що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а рішення суду про право саме по собі не замінює правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України,спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Так як інших осіб, які бажали успадкувати майно не встановлено, що підтверджує та не викликає у суду сумніву, щодо права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом за позивачем. Позивач по справі являється інвалідом І групи, звільнений від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому суд вважає за необхідно судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Outcome: approved