Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

05 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недостовірною інформацію, що розповсюджена відповідачем [PERSON] [INFO] на веб-сайті "Facebooк" та в загальновідомій групі «Херсон днем и ночью», яка вказує на те, що він у стані наркотичного сп`яніння, будучи працівником поліції зупиняє транспортний засіб та вимагає гроші за ніби-то порушення, якщо отримує відмову - складає постанову як у даному випадку за непрацюючу ліву фару. Незважаючи на те, що обидві фари працюють, віддає документи та без підпису водія і свідків від`їжджає; просив зобов`язати відповідача опублікувати спростування у спосіб її поширення з посиланням на резолютивну частину рішення суду. В обґрунтування позову зазначив, що 15.01.2019 р. о 23-50 год. під час патрулювання, ним було виявлено автомобіль під керуванням [PERSON] , який керував транспортним засобом в нічний час, на якому не працювала фара в режимі ближнього світла, чим порушив п.п. 19.1.а, 31.4.3 "в" Правил дорожнього руху України. Виявивши правопорушення, зупинив водія транспортного засобу, належним чином представився та попросив його пред`явити документи, як того вимагає ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" та ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію". За результатами розгляду адміністративної справи, до відповідача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн., шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №399013 від 15.01.2019 р. Після розгляду вказаної адміністративної справи, відповідачем на веб-сайті "Facebooк" в мережі Інтернет, а саме в загальнодоступній групі "Херсон днем и ночью" 16 січня 2019 року написано наступне, мовою оригіналу " Сотрудник полиции в состоянии наркотического опьянения останавливает транспорт по ночам и вымагает деньги за якобы нарушения, если получает отказ выписывает постановление как в даном случае, постановление за негорящую левую фару. Хотя на фото видно что обе фары рабтают отдает документы и без подписи водителя и свидетелей уезжает». До вказаної публікації відповідачем додано його особисті фотографії, дозволу на розповсюдження та публікації яких він не надавав, та фотографію службового автомобіля TOYOTA PRIUS, д.н. [NUMBER] , на якому він 15.01.2019 р. в складі екіпажу патрульної поліції виконував свої службові обов`язки. Заголовок та зміст інформації було доведено до широкого кола користувачів, станом на момент зверненя до суду ,публікацію на веб-сайті "Facebooк" в мережі Інтернет, а саме в загальнодоступній групі "Херсон днем и ночью" 16 січня 2019 р. яку написав [PERSON] переглянуло 419 особи, які зробили 277 поширень. Викладена інформація являється недостовірною та такою, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.02.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду від 01 квітня 2019 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду в судовому засіданні. 16.09.2019 року відповідачем поданий відзив на позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що дії позивача щодо складення на нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в подальшому визнані неправомірними, оскільки поліція повідомила його про оголошення позивачеві дисциплінарного стягнення. Він за освітою не є лікарем наркологом, а тому, його думка щодо перебування позивача у стані наркотичного сп`яніння є оціночним судженням за характеристикою поведінки позивача. Стосовно вимагання грошей, то позивачем не доведено факту не вимагання взятки, оскільки не долучення відеодоказу запису з бодікамери. Також вважає, що позов подано не до належного відповідача, оскільки публікація розміщена у відкритій групі, спростування він в цій групі не може розмістити, тому що він не є власником чи засновником групи, а тому без згоди такої особи матеріал не може бути опублікований. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Вказав, що інформація була розповсюджена широкому колу осіб, що негативно вразилося на його діловій репутації працівника поліції. Відповідач позов не визнав та дав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Визнав, що дійсно опублікував пост змісту, викладеного у позовній заяві на своїй сторінці в Фейсбуці та розмістив його в групі « Херсон днем и ночью». Вказав, що викладене у пості є його оціночним судженням. Пост на час розгляду справи в суді вже видалений. Пост в групі розміщується після модерації адміністратора групи, а тому він без згоди такої особи не може розмістити будь-яке повідомлення, а тому, на його думку, він не є належним відповідачем. Представник третьої особи вважав позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню Вказав, що відомості викладеним відповідачем є фактичними обставинами, оскільки можуть бути перевірені, а тому не є оціночними судженнями. Свідок [PERSON] показав, що 15.01.2019 р. перед заступленням за зміну він та його напарник [PERSON] пройшли передбачену перевірку, їх допустили до роботи. [PERSON] не мав жодних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, грошей від [PERSON] не вимагав. На транспортному засобі відповідача не горіла фара, а тому [PERSON] перед складенням постанови запитував у [PERSON] : «Что будем делать устранять неисправность или нет», а він відмовився. Вже після того, як [PERSON] почав складати матеріали, [PERSON] казав, що виправить несправність. Була складена постанова та вони поїхали. Суд заслухавши вступне слово сторін, дослідив письмові докази, оглянув докази на компакт-дисках, заслухавши покази свідка [PERSON] встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 15 січня 2019 року інспектором ПП 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенантом поліції [PERSON] винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії [NUMBER] , якою встановлено, що 15.01.2019 р. о 23-50 год. в м. Херсоні по вул. Залаегерсег, водій [PERSON] , керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO, д.н. [NUMBER] , у якого, в нічний час, негоріла фара в режимі ближнього світла, чим порушив п.п. 19.1. А, 31.4.3 В, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вирішено застосувати до [PERSON] штраф у розмірі 340,00 грн. (арк. справи 11). Від отримання копії постанови [PERSON] відмовився. З довідки №7 від 17.01.2019 р. виданої КУ "Херсонський наркологічний диспансер" вбачається, що [PERSON] був оглянути в диспансері 17.01.2019 р. о 11-00 грн., встановлений діагноз: тверезий (арк. справи 12). Постановою начальника управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Дронгаль К.А. від 24.01.2019 р. постанову від 15.01.2019 серії НК №399013 відносно [PERSON] скасовано, справу закрито (арк. справи 25). Згідно листа управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції №О-55/41/23/01-2019 від 11.03.2019 р. повідомлено [PERSON] , що в ході службового розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни інспектором роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції [PERSON] , що мало місце 15.01.2019 п., відомості, що стали підставою для його проведення, частково знайшли своє підтвердження. так, за допущення порушень службової дисципліни лейтенанту поліції [PERSON] . наказом начальника управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції оголошено зауваження (арк. справи 27). В судовому засіданні оглянуто скриншоти, які містяться на долученому позивачем диску, з яких встановлено факт розміщення відповідачем [PERSON] публікації на веб-сайті "Facebooк", в загальновідомій групі «Херсон днем и ночью», якою поділились 277 осіб. Відповідачем [PERSON] в судовому засіданні визнано факт розміщення спірної публікації на своїй сторінці на веб-сайті "Facebooк" та в загальновідомій групі «Херсон днем и ночью». У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, визнана відповідачем [PERSON] обставина щодо розміщення спірної публікації, тобто розповсюдження відповідачем інформації не підлягає доведенню. Статтею 34 Конституції України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. За правилами ст.ст.297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. У відповідності зі ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Особистим немайновим благом, яке охороняється цивільним законодавством, є, зокрема, ділова репутація (ч. 1 ст. 201 ЦК України). Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. За ст. 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Аналогічні приписи містить і ст. 1 Закону України «Про інформацію». Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Отже, за своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Судження є такою думкою, у якій при її висловлюванні дещо стверджується про предмет дійсності і яка об`єктивно є або істиною чи хибною і при цьому неодмінно однією із двох. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Ураховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок і поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що інформація, розміщена в публікації відповідача, що є предметом даної справи не оціночне судження, а фактичне твердження. Відповідачем не доведена відповідність його фактичних тверджень щодо перебування позивача у стані наркотичного сп`яніння та факту вимагання грошей. Пояснення відповідача щодо відсутності у нього медичної освіти не змінює викладеної ним інформації, в якій він конкретно стверджує про перебування працівника поліції (з посиланням на фото позивача) у стані наркотичного сп`яніння. Також, відповідачем не доведено його фактичне твердження, що позивач вимагав у нього гроші (хабар). До правоохоронних органів відповідач не звертався, доказів притягнення позивача до відповідальності з цього питання суду не надано. Посилання відповідача на скасування постанови про його притягнення до адміністративної, жодним чином не підтверджують, що позивач знаходився у стані наркотичного сп`яніння та вимагав гроші, а має лише посилання на те, що поліцейським невірно оцінена ситуація правопорушення (акр справи 25). Лист від 11.05.2019 р. начальника УПП в Херсонській області свідчить про те, що в ході службового розслідування відомості, що стали підставою для його проведення, частково знайшли своє підтвердження та за порушення службової дисципліни [PERSON] оголошено зауваження. Вказане повідомлення також жодним чином не доводить факту перебування [PERSON] 15.01.2019 р. під час несення служби у стані наркотичного сп`яніння та вимагання грошей. Інші викладені у публікації відомості щодо зупинення відповідача поліцейським та складення відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності через непрацюючу ліву фару підтверджені складеною 15.01.2019 р. постановою серії НК № 399013, яка в подальшому була скасована. Відомості про те, що на фото обидві фари є працюючими є описом опублікованого фото. Після складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] відмовився від отримання постанови та працівники УПП від`їхали з місця складення постанови, а тому відомості в публікації в цій частині відповідають фактичним обставинам. При цьому, суд зауважує, що підписи свідків в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності не передбачені. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта. Група «Херсон днем и ночью» є загальнодоступною та будь-яка особа може розмістити в ній інформацію, інформація розміщена відповідачем [PERSON] , що ним не оспорюється та саме він є особою, який розповсюдив оспорювань інформацію та є належним відповідачем. Посилання відповідача на те, що поліцією не надано відеозапису з бодікамери, суд зазначає, що ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони, відповідач, якщо вважав, що такий запис існує та він підтверджує його заперечення проти позову не був позбавлений права звернутися до УПП в Херсонській області з запитом про надання такого доказу, у випадку відмови до закінчення підготовчого провадження, а у разі наявності поважних причин, і після закінчення підготовчого засідання, подати заяву про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України. Враховуючи досліджені та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме щодо визнання недостовірної інформації щодо перебування співробітника поліції у стані наркотичного сп`яніння та вчинення ним дій щодо вимагання грошей за ніби-то порушення та зобов`язання відповідача спростувати інформацію встановленому ч. 6, 7 ст.277 Цивільного Кодексу України. Оскільки позов задоволено частково, з урахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384,20 грн. Про наявність інших судових витрат сторонами не заявлено. Заходи забезпечення позову не застосовувалися. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Рішення в повному обсязі складено 03 лютого 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial