Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.10.1997 року. Разом з нею за зазначеною адресою зареєстровано місце проживання її доньки [PERSON] та її онуки [PERSON]. Однак відповідачі виїхали у Російську Федерацію, де постійно проживають. Позивач у судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. На адресу суду відповідачем [PERSON] направлено заяву про розгляд справи за її відсутності, окрім того, в заяві вона зазначила, що не заперечує проти визнання її та доньки такими, що втратили право користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS]. Третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Крім того, в заяві третя особа зазначила, що не заперечує проти позову, просить прийняти рішення в інтересах дитини. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.10.1997 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки Дільниці № 20 КП "Жилкомсервіс" у зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON]. Посилаючись на те, що відповідачі тривалий час у квартирі не проживають, за комунальні послуги не сплачують, позивач звернулась до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах ), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно свідоцтва Федеральної міграційної служби № [NUMBER] про реєстрацію місця проживання від 29.09.2016 року та довідки ТОВ "Жилищник-3" від 24.01.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] Крім того, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] відвідує дитячій садок "Роднічок" у м. Будівельник, РФ. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що є братом відповідача [PERSON], у квартирі [ADDRESS] відповідачі 4-5 років не проживають. Постійно проживають у Російській Федерації, [PERSON] там працює, дитина відвідує дитячий садочок. У спірній квартирі відсутні будь-які речі відповідачів. Перешкод у користуванні квартирою їм ніхто не створював. З урахуванням системного аналізу зазначених вище доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та невикористання ними спірного житла за його прямим призначенням понад один рік. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення позивачеві перешкод у користуванні своєю власністю шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved