Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

ТОВ "Агротруд" звернулося до суду з позовом до ТОВ "АТБ-маркет", [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що між ТОВ "Агротруд" та ТОВ "АТБ - маркет" було укладено договір поставки № 41242, відповідно до умов якого, ТОВ "Агротруд" зобов'язується в порядку та в строки, встановлені договором, передати у власність ТОВ "АТБ-маркет" товар у визначеній кількості, відповідної якості та за погодженою ціною, а останній прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених даним договором. 14.01.2013 року між ТОВ "Агротруд" та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до п. 1.1 якого [PERSON] поручився перед ТОВ "Агротруд" за виконання всіх зобов'язань ТОВ "АТБ-маркет", в тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, за основним договором. Під основним договором в цьому договорі розумілося договір поставки № 41242, укладений між ТОВ "Агротруд" та ТОВ "АТБ-маркет". На виконання договору поставки № 41242 у період з 03.01.2013 року по 13.06.2013 року ТОВ "Агротруд" передав ТОВ "АТБ-маркет" товар на загальну суму 3 183 283,96 грн., станом на 17.06.2013 року ТОВ "АТБ-маркет" перераховано на адресу ТОВ "Агротруд" 2 854 070,10 грн. На день подання позовної заяви заборгованість ТОВ "АТБ-маркет" перед позивачем складає 650 300,25 грн. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі та просила суд стягнути солідарно з ТОВ "АТБ-маркет" та [PERSON] суму несвоєчасно оплачених коштів за поставлений товар в розмірі 650 300, 25 грн. Представник відповідача ТОВ "АТБ-маркет" в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмове заперечення, яке підтримав у судовому засіданні, а також просив закрити провадження у справі, оскільки позовні вимоги в частині вимог до ТОВ"АТБ-маркет" не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні з'ясовано, що 09.01.2013 р. між ТОВ "Агротруд" та ТОВ "АТБ - маркет" було укладено договір поставки № 41242, відповідно до п. 1.1 якого, ТОВ "Агротруд" зобов'язується в порядку та в строки, встановлені договором, передати у власність ТОВ "АТБ-маркет" товар у визначеній кількості, відповідної якості та за погодженою ціною, а останній прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених даним договором (а.с. 9-19). Відповідності до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. На виконання Договору поставки № 41242 у період з 03.01.2013 року по 13.06.2013 року ТОВ "Агротруд" передав ТОВ "АТБ-маркет" товар на загальну суму 3 183 283, 96 грн., що підтверджується видатковими накладними позивача, наведені у Додатку № 1 «Видаткові накладні» та товарно - транспортними накладними, що наведені у Додатку № 2 «Товарно - транспортні накладні» (а.с. 20, 21, 113-115). Таким чином, позивач свої зобов'язання за договором поставки № 41242 виконував своєчасно та у повному обсязі і товар був прийнятий ТОВ "АТБ-маркет" без будь-яких зауважень в повному обсязі. Станом на 17.06.2013 року ТОВ "АТБ-маркет" перераховано на адресу позивача лише 2 854 070, 10 грн. вартості товару. Даний факт знайшов своє підтвердження у виписках з банківського рахунку позивача, які наведені в Додатку № 3 "Банківські виписки з розрахункового рахунку ТОВ "Агротруд" (а.с. 207). У зв'язку з тим, що у встановлений за договором поставки № 41242 строк ТОВ "АТБ-маркет" свої зобов'язання не виконав, позивач направив на його адресу претензію від 18.06.2013 року № 36 з вимогою виконати зобов'язання за договором у добровільному порядку на протязі семи днів з дня її отримання, але вимоги претензіцї у встановлений строк ТОВ "АТБ-маркет" не виконав (248, 249). 14.01.2013 року між ТОВ "Агротруд" та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до п. 1.1 якого [PERSON] поручився перед ТОВ "Агротруд" за виконання всіх зобов'язань ТОВ "АТБ-маркет", в тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, за основним договором. Під основним договором в цьому договорі розумілося договір поставки № 41242, укладений між ТОВ "Агротруд" та ТОВ "АТБ-маркет" (а.с. 251). Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04.12.2013 року у цивільній справі за позовом ТОВ "АТБ-маркет", до [PERSON], ТОВ "Агротруд" про визнання договору поруки від 14.01.2013 року недійсним, залишено без змін (а.с. 107-110). Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржника. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з частковим не виконанням ТОВ "АТБ-маркет" взятих на себе грошових зобов'язань в строк, передбачений договором поставки № 41242, на виконання умов договору поруки позивачем направлено на адресу [PERSON] вимогу про виконання зобов'язань від 19.06.2013 року, але свої зобов'язання у встановлений строк він не виконав (а.с. 253). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 8 ст. 110 ЦПК України, встановлено, що позови, які виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 ЦПК при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачем ТОВ "АТБ-маркет" зобов'язання за договором поставки, а відповідачем [PERSON] за договором поруки належним чином не виконані, в результаті чого існує заборгованість відповідачів перед позивачем у розмірі 650 300,25 грн., а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення солідарно з відповідачів суми несвоєчасно оплачених коштів за поставлений товар, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved