Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , Новоайдарської селищної ради про визначення часток співвласників спільного сумісного нерухомого майна та про визнання права власності на частку спільного сумісного нерухомого майна за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 18.07.1994 року відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вони та відповідач [PERSON] набули право спільної сумісної власності на трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , оскільки були зареєстровані та проживали в цій квартирі сім`єю з 16.11.1990 року. Фондом комунального майна Новоайдарського району видано свідоцтво на право власності на зазначене житло. Відповідно до свідоцтва трикімнатна квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності громадянам [PERSON] та членам її родини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після приватизації вищезазначеної квартири, сторони продовжували проживати у ній, вели спільне господарство разом, рахунки щодо квартирної плати та сплати комунальних послуг, за користування стаціонарним телефоном позивач [PERSON] оформила на себе, у зв`язку з тим, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 18.07.1994 року, квартира належить на праві спільної сумісної власності їй та членам її сім`ї. 13.12.1995 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище [PERSON] . 16.12.1995 року [PERSON] за власним бажанням знявся з реєстрації з квартири, забрав всі свої речі та документи, виїхав у невідомому напрямку. При цьому повідомив, що жити він у квартирі не буде, його частка у квартирі не цікавить, жодних претензій з приводу розподілу спільного сумісного майна-квартири і речей, набутих в шлюбі останній не пред`являв. Перешкод у проживанні у спільній квартирі [PERSON] не чинились, помешкання останній залишив добровільно. З часу добровільного виселення та від`їзду [PERSON] з позивачами стосунки не підтримував, своєю часткою у спільній квартирі не цікавився, будь-якої участі в утриманні квартири не приймав, тому увесь тягар по утриманню та по охороні квартири вцілому, із урахуванням часток відповідача [PERSON] та дітей, покладався на позивача [PERSON] 11.04.1997 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого їй присвоєне прізвище "[PERSON]", у зв`язку з чим остання переоформила всі особові рахунки з прізвища " [PERSON] " на "[PERSON]" та сплачувала комунальні послуги зі своєї заробітної плати, несла весь тягар по охороні та утриманню квартири. Під час шлюбу з [PERSON] , позивач [PERSON] проживала з родиною у вищезазначеній квартирі, нікуди не виїжджала. У зв`язку з тим, що з грудня 1995 року [PERSON] зв`язок з дітьми не підтримував, вихованням та їх утриманням не займався, місце проживання його було невідоме, позивач [PERSON] звернулась до Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області із заявою про зміну прізвищ дітей зі [PERSON] на [PERSON]. 07.12.1998 року Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області було прийнято відповідне рішення, про що винесено розпорядження №383 від 07.12.1998 року. Новоайдарським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області на підставі розпорядження Новоайдарської РДА Луганської області №383 від 07.12.1998 року прізвища [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , змінено на «[PERSON]» та видано свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] та [PERSON] відповідно. 06.02.2001 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після чого останній залишено прізвище «[PERSON]». [PERSON] почав проживати окремо, а позивачі продовжували проживали у своїй квартирі, користувались та володіли нею, [PERSON] , як власник утримувала всю квартиру, з урахуванням частки відповідача [PERSON] . При зверненні до суду позивач [PERSON] посилається на те, що з 16.11.1990 року вона зареєстрована у зазначеній квартирі, постійно проживала і проживає, а також працювала у смт Новоайдар, а з моменту полишення своєї частки квартири колишнім чоловіком [PERSON] , тобто з грудня 1995 року, упродовж більш ніж 23 років, вона безперервно, відкрито і добросовісно користується квартирою у цілому, [PERSON] після від`їзду з нею та з дітьми зв`язок не підтримував, своєю часткою у спільній квартирі не цікавився, будь-якої участі в утриманні та охороні майна (своєї частки у квартирі) не приймав, [PERSON] оплачувала і оплачує всі комунальні платежі за користуванням електроенергією, газом, за водопостачання, квартплату та вивіз сміття зі своєї заробітної плати, а з 20.03.2018 року - з пенсії, несе інші витрати для забезпечення нормального існування та схоронності вказаної квартири, охороняла та утримувала у цілому квартиру у належному стані, періодично робила капітальні та косметичні ремонти, а також мала створювати і створювала прийнятні та комфортні умови для проживання малолітніх дітей та нормальні умови для їхнього розвитку. Разом з тим, після отримання середньої освіти, її діти (позивачі) [PERSON] та [PERSON] здобували середньо-спеціальну та вищу освіти у м. Луганськ та м. Харків, проходили службу у Збройних Силах України, тому участі в утриманні батьківської частки не приймали. [PERSON] з 21.12.2011 року постійно проживав у м. Луганськ, його було знято з реєстрації місця проживання, [PERSON] після одруження з 2013 року постійно проживав разом зі своєю сім`єю у м. Луганськ, зрідка приїжджаючи додому у смт Новоайдар. Окрім цього, з грудня 1995 року з часу залишення своєї частки у спільній сумісній власності відповідачем [PERSON] , позивач [PERSON] суттєво поліпшила умови проживання у квартирі, з цією ж метою зробила перепланування у квартирі, а саме у 2005 році обладнала індивідуальним опаленням, а у 2010 році - водопостачанням, змінила старі дерев`яні вікна та балконні двері на сучасні пластикові, встановила нові дерев`яні міжкімнатні двері та двері у санвузол і кухню, встановила вхідні металеві двері, повністю замінила труби каналізації, сантехнику, у ванній кімнаті встановила душову кабіну, у кухні встановила нову мийку для посуду, нову газо-електричну піч, у всіх трьох кімнатах на підлозі замінила плитку ПВХ, на сучасний ламінат, утеплила підлогу, засклила та утеплила балкон, утеплила стіни кутової кімнати зсередини, фасад всієї квартири утеплила зовні, відремонтувала дах над своєю квартирою, змінювала шпалери, змінила електричну проводку на більш потужну, слідкує за станом димоходів, оплачє їх обслуговування. Всі роки проживання [PERSON] має стаціонарний телефон, а також провідний Інтернет, які регулярно оплачує. Все вищевказане позивач робила у цілому у всій квартирі, враховуючи частину відповідача [PERSON] , до всієї квартири позивач відносилась та відноситься як до своєї власної, оскільки [PERSON] більш ніж 23 роки тому залишив житло, ніколи не цікавився долею свого майна, не приїздив, він ніколи не звертався з вимогами звільнити або передати йому майно, або придбати у нього частину квартири, жодних спроб прийняти участь в утриманні майна не здійснював, своє майно покинув на призволяще, не ніс і не несе будь-яких витрат на її утримання. У зв`язку з поліпшенням стану квартири, позивачем [PERSON] було замовлено технічну інвентаризацію квартири, відповідно до даних технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 24.05.2019 року, загальна площа квартири змінилась на 0,5 кв.м за рахунок засклення балкону та складає 51,2 кв.м, (станом на 1994 рік - 50,7 кв.м ), житлова площа становить - 35,3 кв.м, допоміжна площа складає - 14,0 кв.м, площа літніх приміщень (балкон) - 1,9 кв.м., стіни з цегли, обкладені піноблоками, підлога у квартирі - ламінат та лінолеум. У зв`язку з вищевикладеним, позивачі просили суд визначити, що частки співвласників спільного сумісного нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] є рівними та складають по 1/4 частині кожному, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на 1/4 частину у спільній сумісній власності, а саме квартири [ADDRESS] , належну [PERSON] . Позивачі - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі (а.с.135, 136, 144). Представник відповідача Новоайдарської селищної ради - Бочаров О. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.139). Відповідач - [PERSON] відзиву до суду не надав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.140-141). У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 18.07.1994 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності громадянам [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 42). [PERSON] є колишнім чоловіком позивача [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] - її синами. Так, 13.12.1995 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.31) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.32). 16.12.1995 року [PERSON] за власним бажанням знявся з реєстрації місця проживання у вищевказаній квартирі, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.35-41). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.33) 11.04.1997 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого останній присвоєне прізвище "[PERSON]". 07.12.1998 року Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області було винесено розпорядження №383 про надання дозволу на зміну прізвища неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на прізвище "[PERSON]" (а.с.67). Після чого Новоайдарським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області на підставі розпорядження Новоайдарської РДА Луганської області №383 від 07.12.1998 року прізвища [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] змінено на «[PERSON]» та видано повторно свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с.69, 70). 06.02.2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а дружині після розірвання шлюбу залишене прізвище "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.34). Судом встановлено, що з 16.11.1990 року [PERSON] зареєстрована та постійно проживала у зазначеній квартирі, упродовж більш ніж 23 років вона безперервно, відкрито і добросовісно користується квартирою у цілому, [PERSON] після від`їзду з нею та з дітьми зв`язок не підтримував, своєю часткою у спільній квартирі не цікавився, будь-якої участі в утриманні та охороні майна (своєї частки у квартирі) не приймав, [PERSON] оплачує всі комунальні платежі за користуванням електроенергією, газом, за водопостачання, квартплату та вивіз сміття, несе інші витрати для забезпечення нормального існування та схоронності вказаної квартири, охороняла та утримувала у цілому квартиру у належному стані, періодично робила капітальні та косметичні ремонти, що підтверджується, зокрема: - копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , що знаходиться у власності [PERSON] (а.с.43-47); - копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , від 24.05.2019 року, виготовленого Новоайдарським комунальним підприємством технічної інвентаризації (а.с.62-65); - копією довідки-характеристики на об`єкт нерухомого майна №164 від 24.05.2019 року, виданою Новоайдарським комунальним підприємством технічної інвентаризації (а.с.48); - копією робочого проекту на газопостачання кв. [ADDRESS] зі змінами від 29.09.2005 року, виготовленого ДП «Світоч» Новоайдарського ККП, узгодженого керівником Новоайдарської газової дільниці Райгородського міжрайонного виробничого управління по експлуатації газового господарства 17.10.2005 року, замовник [PERSON] (а.с.71-71а); - довідкою №06-01-11/675 від 28.05.2019 року, виданою Старобільським МРУЕГГ філії ПАТ «Луганськгаз», про те, що між [PERSON] та Старобільським МРУЕГГ філії ПАТ «Луганськгаз» укладено договір постачання природного газу, на особовому рахунку [NUMBER] абонент [PERSON] за адресою: [ADDRESS] заборгованості не має, пуск газу за вказаною адресою здійснено 07.10.2005 року, квартира обладнана газовим лічильником, газовою плитою та газовим котлом. Раз на рік [PERSON] надає підприємству акти перевірок димових і вентиляційних каналів (а.с.72); - довідкою РКП «Старобільсквода» №21 від 16.04.2019 року про те, що [PERSON] до 06.04.2010 року отримувала за місцем проживання: [ADDRESS] (особовий рахунок 1-2-6-7) послуги щодо централізованої подачі водопостачання та водовідведення. 06.04.2010 року за місцем проживання [PERSON] встановлено індивідуальну свердловину постачання води, з цього часу надається послуга водовідведення. Заборгованості щодо надання зазначених послуг [PERSON] немає (а.с.73-74); - довідкою ТОВ «Енера СХІД» від 27.05.2019 року про те, що [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок NА2-3-30А) заборгованості за електричну енергію немає (а.с.75); - довідкою КП «Новоайдарське СКП» №17 від 16.04.2019 року про те, особовий рахунок відкрито на [PERSON] за місцем її реєстрації та проживання [PERSON] заборгованості по комунальним послугам (квартплата) за адресою: [ADDRESS] немає (а.с.76); - довідкою КП «Новоайдарське СКП» №18 від 16.04.2019 року про те, особовий рахунок відкрито на [PERSON] за місцем її реєстрації та проживання [PERSON] , заборгованості по комунальним послугам (вивіз побутового сміття) за адресою: [ADDRESS] немає (а.с.77); - довідкою ПАТ «Укртелеком» Луганської філії Центру телекомунікаційних послуг від 10.06.2019 року про те, що [PERSON] особовий рахунок [NUMBER] надаються послуги міжміського та міжнародного зв`язку, місцеві розмови та послуги Інтернет, заборгованості за користування зазначеними послугами немає (а.с.78); - копією договору №861 від 04.07.1997 року, відповідно до якого [PERSON] надається послуга телефонного зв`язку за адресою: [ADDRESS] (а.с.79-80); - копією договору №2501128 від 15.06.2012 року про надання населенню послуг з газопостачання, відповідно до якого підприємством надається [PERSON] за її місцем реєстрації та проживання послуга постачання побутового газу та технічного обслуговування систем газопостачання (а.с.81-84); - копіями актів від 18.12.2014 року та від 20.01.2015 року Старобільського управління по експлуатації газового господарства про зняття та встановлення газового лічильника на держповірку та після неї у абонента [PERSON] (особовий рахунок 250128) у квартирі [ADDRESS] (а.с.85, 86); - копією акту перевірки та приймання в експлуатацію димових та вентиляційних каналів і житлових будинках та виробничих приміщеннях, котельних, топочних після капітального ремонту і планового будівництва Новоайдарського ККП ДП «Світоч» №142 від 17.10.2003 року, відповідно до якого у квартирі [ADDRESS] , у якій проживає [PERSON] димові та вентиляційні канали відповідають вимогам (а.с.87); - копією квитанції до прибуткового касового ордера №2919 від 15.09.2009, виданого ПП «Герасимов» [PERSON] про оплату за дослідження технічного стану димоходів та вентиляційних каналів (а.с.88); - копією договору між ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» та [PERSON] про користування електричною енергією побутовим споживачем №9387 від 27.11.2008 року, відповідно до якого у квартиру [ADDRESS] , у якій проживає [PERSON] (а.с.89-90); - копією договору на вивіз сміття жилфонду від 07.03.2006 року між КП «Новоайдарське селищне комунальне підприємства» та [PERSON] (а.с.91); - копіями договорів на вивіз побутових відходів між КП «Новоайдарське СКП» та [PERSON] №6/7 від 10.01.2012 року, № 6/7 від 27.05.2016 року, №6/7 від 15.04.2019 року (а.с.92, 93, 94); - копією акту про схоронність пломб від 14.04.2006 року, складеного ТОВ «ЛЕО» Новоайдарський РЕС», відповідно до якого [PERSON] за адресою: [ADDRESS] замінено та опломбовано електролічильник (а.с.95); - копією акту про пломбування електролічильника, схоронності пломб, виконаних роботах у побутового споживача №4446 від 28.04.2011 року, складеного ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», відповідно до якого [PERSON] за адресою: [ADDRESS] замінено та опломбовано електролічильник (а.с.96); - копією акту технічної перевірки електролічильника №8623 від 28.04.2011 року, складеного ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», відповідно до якого [PERSON] за адресою: [ADDRESS] встановлено електролічильник (а.с.97); - копією акту від 25.03.2009 року, складеного контролером ТОВ «Луганськвода» про необхідність держповірки водоміру у абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.98); - копією акту від 17.04.2009 року, складеного контролером ТОВ «Луганськвода» про встановлення водолічильника, який перебуває у справному стані у абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.99); - копією акту введення в експлуатацію приборів обліку холодної води від 26.04.2012 року, складеного контролером ТОВ «Луганськвода» про встановлення водолічильника, який перебуває у справному стані у абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.100); - копією товарного чека від 25.05.2003 року, виданого ПП [PERSON] про придбання газового котла АОГВ-7,5 (а.с.101); - копією накладної №1260 від 15.09.2008 року, виданої ПП [PERSON] про придбання [PERSON] газової плити (а.с.102); - копією договору між ПП [PERSON] та [PERSON] №18/125 від 18.07.2011 року про виготовлення та встановлення вікон з склопакетів (а.с.103-104); - копіями товарних чеків на придбання дверей та обладнання до них, на придбання балконних дверей та вікон зі склопакетів та обладнання до них, буд. матеріалів (а.с.105-108). Крім того, суд приймає до уваги те, що після отримання середньої освіти, позивачі [PERSON] та [PERSON] здобували середньо-спеціальну та вищу освіти у м. Луганськ та м. Харків, проходили службу у Збройних Силах України, тому участі в утриманні батьківської частки не приймали. [PERSON] з 21.12.2011 року постійно проживав у м. Луганськ, його було знято з реєстрації місця проживання, [PERSON] після одруження з 2013 року постійно проживав разом зі своєю сім`єю у м. Луганськ. Вищенаведене підтверджується, зокрема, копією довідки ВЧ 9930 про перебування на військової строкової службі з 05.11.2004 року [PERSON] (а.с.109); копією довідки ВЧ А3730 про перебування на військовій строковій службі з 18.05.2011 року по 17.05.2012 року [PERSON] (а.с.110); копією атестата про закінчення позивачем [PERSON] у 2004 році Харківського радіотехнічного технікуму (а.с.111); копією диплома про закінчення [PERSON] у 2015 році Харківського національного університету радіелектроніки (а.с.112-133); копією диплома про закінчення позивачем [PERSON] у 2010 році Новоайдарського аграрного ліцею (а.с.114); копією диплома про закінчення [PERSON] у 2013 році Луганського національного аграрного університету (а.с.115); довідкою Новоайдарської селищної ради №2936 від 05.06.2019 року про склад сім`ї, яка видана [PERSON] про те, що до складу сім`ї і зареєстрованих входить [PERSON] (а.с.116). З акту обстеження від 05.06.2019 року, який складено депутатом Новоайдарської селищної ради Колосовим С.О . у присутності громадян [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] зареєстрована і постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , доглядає за квартирою, охороняє, утримує у належному стані, робить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги, поліпшує умови проживання, [PERSON] з 1995 року у даній квартирі не проживає, утриманням та охороною квартири не займається, жодного разу не приїжджав, виїхав з квартири добровільно, перешкод щодо проживання з боку [PERSON] [PERSON] не чинилось (а.с.117). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Верховний Суд України у постанові від 27.09.2018 року по справі №571/1099/16-ц, зауважив, що при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність, володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном, факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Визнаючи поняття «умови набуття права власності на чужі речі», Верховний Суд України в Постанові від 04.07.2018 року по справі № 201/12550/16-ц визначив, що набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи те, що вимоги позивачів є виправданими, направлені на захист їхніх майнових прав, беручи до уваги те, що позивач [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаною часткою квартири понад двадцять три роки, з урахуванням того, що відповідачі заперечень проти задоволення позову не надали, та можливість вирішення вказаного питання в позасудовому порядку на даний час відсутня, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 328, 344, 355, 368, 372 ЦК України, ,

Outcome: approved