Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

В серпні 2019 року Акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк" (назву змінено з ПАТ КБ"Приватбанк" ) звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, відповідно до укладеного договору від 07.10.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначав, що відповідач дав згоду на те, що підписана ним Заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку" , які викладені на банківському сайті, складають між ним і банком договір. Проте в порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 15.07.2019 року утворилася заборгованість в розмірі 21016,08 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6798,11 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 5073,93 грн.; заборгованості по нарахованій пені за прострочене зобов`язання в розмірі 6790,95 грн.; нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу 876,13 грн.; штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) у розмірі 976,96 грн. З наведених підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі та судові витрати. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не подав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Про наявність поважних причин неявки в судове засідання суд не повідомив. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Суд дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступних міркувань : Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України). Згідно ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ "ПриватБанк" надав копію Анкети - Заяви від 07.10.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк", яка згідно посилань позивача, підписана відповідачем, Довідку про умови кредитування з використаннім платіжної картки, а також розрахунок заборгованості ( а.с.5-24). Однак, відповідачем не надано заперечень відносно того, що він підписував вищевказану Анкету-Заяву про отримання кредиту, отримував в ПАТ КБ"ПриватБанк" кредитку картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що він отримав від ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем . Згідно вказаного розрахунку заборгованість по тілу кредиту, який отримала відповідачка від АТ КБ"ПриватБанк", складає 6798,11 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 5073,93 грн. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором та не надав суду доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, а тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ"ПриватБанк" в частині стягнення вищевказаної заборгованості по тілу кредиту. Судом встановлено, що вищевказана Анкета- Заява, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами. На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на "Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку" (а.с.10-24). Однак судом встановлено, що надані позивачем Умови не містять підпису відповідача. Крім того, АТ КБ"ПриватБанк" не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови були повідомлені та роз`ясненні відповідачу, при підписанні Анкети-Заяви позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання зі сплати саме того, який зазначено в Умовах, розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 07.10.2010 р. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, а тому в частині стягнення з відповідачки заборгованості по нарахованих відсотках, пені та штрафах суд відмовляє. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16, а також в постанові Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі - 1085,18 грн..

Outcome: partial