Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що він працював в ТОВ "Партнер" заступником директора-начальником кар'єру з 09.10.2013 року до 30.09.2014 року і звільнений з посади за власним бажанням. При звільненні відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі та розрахункові кошти в сумі 8982,46 грн та до даного часу вказану суму не виплатив. Вважає дії відповідача незаконними, у зв'язку з цим відповідач повинен йому сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію втрати частину доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платів сумі 8982,46грн.; компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати на день прийняття рішення судом; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на день прийняття рішення судом та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та дав пояснення по суті позову. Представник відповідача в судовому засіданні 24.04.2014 року до початку розгляду справи по суті просив суд відкласти розгляд даної справи для надання необхідних доказів, однак в послідуючому в судове засідання не прибув, причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, доказів по справі не надав.. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за слідуючих обставин. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. - 2 - Стаття 117 ч. 1 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 ч. 1 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа , організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено в судовому засіданні позивач працював у відповідача на посаді заступника директора-начальника кар'єру з 09.10.2013 року по 30.09.2014 року і звільнена з посади за власним бажанням. При звільненні позивачу не виплатили заборгованість по заробітній платі за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року в сумі 6428,74 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2553,72 грн, а всього 8982,46грн. Вказана обставина підтверджена довідкою відповідача від 10.09.2014 року та індивідуальною відомістю про застраховану особу пенсійного фонду України. До даного часу позивачу не виплатили заборгованість по заробітній платі в сумі 6428,74 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2553,72 грн, а всього 8982,46грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною 1 ст.64 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до частини 3 і 4 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснив представнику відповідача його права та обов'язки. Зокрема, його право надати докази на підтвердження своїх заперечень щодо розміру заборгованості по заробітній платі, дати звільнення з роботи позивача. При цьому, судом було задоволено клопотання представника відповідача про оголошення перерви у справі для надання доказів. Однак, представник відповідача після виконання судом вимог ч. 4 ст.10 ЦПК України в судове засідання не прибув, не надав ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень. В матеріалах справи відсутній наказ про звільнення позивача та інформація запису в трудовій книжці про дату його звільнення. Представник відповідача в судовому засіданні не спростувала пояснення представника позивача, що позивач був звільнений з роботи 30.09.2014 року. Крім того як видно із індивідуальних відомостей застрахованої особи [PERSON] нарахована заробітна плата в ТОВ "Партнер" включно по вересень 2014 року, а тому суд за наявності вказаних доказів приходить до висновку, що позивач працював у відповідача по 30.09.2014 року. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні, сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. З огляду на наведені обставини справи та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 8982 грн.46 коп. Із цієї суми відповідачем при виплаті [PERSON] заробітної плати буде утриманий прибутковий податок та інші обов'язкові платежі. - 3 - Представником позивача надано розрахунок середньоденної заробітної плати за час роботи у відповідача у відповідності до Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" та розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку, правильність якого перевірено в судовому засіданні. Судом враховано розмір щомісячної заробітної плати позивачки із індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України за період серпня - вересня 2014 року для обчислення середнього заробітку, так як в довідці про заробітну плату позивача наданої відповідачем зазначені інші суми. Заробітна плата позивача за останні два місяці роботи становить: серпень 2014 року - 2136,42 грн. вересень 2014 року - 2155,90 грн. За період з 01.08.2014 року по 31.09.2014 року було 42 робочих дні. Тому середньоденна заробітна плата становить : ( 2136,43 + 2155,90) : ( 20 + 22) = 102,20 грн. Кількість робочих днів за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2014 року по 29.05.2015 року ( по день ухвалення судового рішення) становить 166 днів, які судом визначені відповідно до відомостей, що містяться в листах Міністерства соціальної політики України №1096/0/14-14/13 від 09.09.2014 року та № 9884/0/14-13/13 від 04.09.2013 року. Тому розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку по день прийняття рішення судом становить: 166 днів х 102,20 грн. = 16965,20 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки з проведенням відрахувань належних податків. Відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджений постановою КМУ N 159 від 21.02.2001 року підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання проводиться компенсація втрати частини заробітної плати працівникам у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої громадянину зарплати за відповідний місяць після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період не виплаченої зарплати по день ухвалення рішення або остаточного розрахунку. Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати розраховується по формулі: Ск = ЗПчист х (іі х іі + і х... х In х 100 - 100) : 100, де Ск - сума компенсації; ЗПчист - сума заробітної плати після утримання податків і обов'язкових платежів («чиста» заробітна плата); 1, - індекс споживчих цін (індекс інфляції) місяця, наступного за місяцем нарахування заробітної плати (ділений на 100); In - індекс споживчих цін (індекс інфляції) місяця, що передує місяцю виплати заборгованості (ділений на 100). Розрахунок суми компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати становить: заборгованість за липень 2014 року: 1750,58 х (1,008*1,029*1,024*1,019*1,030*1,031* 1,053*1,108 *1,140*100 - 100): 100 = 925,51 грн.; заборгованість за серпень 2014 року: 1718,53 х (1,029* 1,024* 1,019* 1,030* 1,031 * 1,053 *1,108*1,140*100 - 100): 100 = 887,71 грн.; заборгованість за вересень 2014 року: 1734,21 х (1,024*1,019*1,030*1,031*1,053 *1,108*1,140*100- 100) : 100 = 821,69 грн.; Для обчислення суми компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати судом враховано індекс споживчих цін на товари та послуги у 2014 та 2015 році. - 4 - Отже враховуючи положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», загальна сума компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати складає: 925,51 + 887,71 + 821,69 = 2634,91 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати понесені позивачем за надання консультацій, правової допомоги по складанню процесуальних документів та представництва його інтересів в суді в сумі 1000 грн, що підтверджується актом прийому-передачі послуг від 24.03.2015 року, витягом з договору № 04/03/2015 та квитанцією про сплату вказаних послуг від 10.03.2015 року. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 285,83 грн.

Outcome: approved