Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість у розмірі 864 634, 89 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк", який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" та Факторинговою компанією "Вектор Плюс" укладено договір факторингу, відповідно до якого відступає свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Разом з тим, 28 листопада 2012 року між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Вектор Плюс" відступає ТОВ "Кредитні ініціативи" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Отже, ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статус кредитора за договором від 13 червня 2008 року № 0320/0608/45-017 позичальником якого є [PERSON], відповідно до умов кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі - 40 000 доларів США. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань ВАТ "Сведбанк" уклав договір поруки № 0320/0608/45-017 -Р-1 з [PERSON]. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань ВАТ "Сведбанк" уклав договір поруки № 0320/0608/45-017 -Р-2 з [PERSON]. Однак відповідач зобов'язання за укладеним договором не виконав, станом на 13 липня 2014 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 39 554 доларів США, що в еквіваленті складає - 462 548, 70 грн., по відсотках - 25 232, 74 доларів США, що в еквіваленті складає - 295 066,97 грн., пеня - 36 249, 55 доларів США, що в еквіваленті складає - 423 895, 50 грн., неустойка - 107 019, 22 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки. Відповідач [PERSON], належним чином сповіщена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суд про причину своєї неявки. Відповідач [PERSON], належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює заочне рішення, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. У судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк", який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" та Факторинговою компанією "Вектор Плюс" укладено договір факторингу, відповідно до якого відступає свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Разом з тим, 28 листопада 2012 року між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Вектор Плюс" відступає ТОВ "Кредитні ініціативи" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Отже, ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статус кредитора за договором від 13 червня 2008 року № 0320/0608/45-017 позичальником якого є [PERSON], відповідно до умов кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі - 40 000 доларів США. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань ВАТ "Сведбанк" уклав договір поруки № 0320/0608/45-017 -Р-1 з [PERSON]. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань ВАТ "Сведбанк" уклав договір поруки № 0320/0608/45-017 -Р-2 з [PERSON]. Однак відповідач зобов'язання за укладеним договором не виконав, станом на 13 липня 2014 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 39 554 доларів США, що в еквіваленті складає - 462 548, 70 грн., по відсотках - 25 232, 74 доларів США, що в еквіваленті складає - 295 066,97 грн., пеня - 36 249, 55 доларів США, що в еквіваленті складає - 423 895, 50 грн., неустойка - 107 019, 22 грн.. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність. З матеріалів справи вбачається, що кредит правомірно наданий в іноземній валюті, тому суд дійшов висновку проте, що вимоги позивача щодо стягнення коштів в іноземній валюті підлягають задоволенню, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved