Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

04 лютого 2014 року публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ «Дельта Банк», Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому, посилаючись на норми ст. ст. 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на його користь 12245,26 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 травня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" (правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено договір № 001-18504-140511, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні та надав держателю платіжну картку, ПІН-код до картки та здійснює обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що містяться в додатку №1 до даного договору, та надав кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії у відповідності до п. 1.3 договору на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 6000,00 грн. Відповідач порушив умови кредитного договору, не виконує свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 27 грудня 2013 року виникла прострочена заборгованість на суму 12245,26 грн., яка у добровільному порядку не погашена і з метою захисту своїх прав звертається до суду. Представник позивача до суду не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі /ас. 2-4/. Відповідач повторно не з'явилася в судове засідання, повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою його місця реєстрації у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло /ас. 35-36, 39-40/. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, 14 травня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір № 001-18504-140511, за яким Банк відкриває [PERSON] картковий рахунок в національній валюті України - гривні та надає держателю картку та ПІН-код до неї на умовах, визначених договором, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію в загальному розмірі 100 000 грн. та на день укладення цього договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6000,00 грн. строком до повного виконання сторонами зобов'язань, а відповідач зобов'язувався сплачувати проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками до тарифного пакету Кредитна картка № 1 (Visa Classic неіменна), що міститься в Додатку № 1 та згідно з умовами Договору, Умовами надання Картки і Правил /копії ас. 5-8/. Цільове призначення кредиту визначено п. 1.6 Договору, де встановлено, що кредитні кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що ним придбаваються у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед Банком за цим договором та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. У відповідності до п. 3.6 Договору, відповідач [PERSON] зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язково мінімального платежу (далі ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі. Пунктом 3.7 встановлено, що у разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП. Клієнт сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, визначені Правилами та Тарифами. За п. 3.8 послідовність погашення існуючої заборгованості визначається Банком самостійно та зміні черговості не є зміною умов договору. Пунктом 5.2 Договору встановлено, що Договір набуває чинності з дати його укладання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим Договором. З розрахунку заборгованості /ас. 16/ вбачається, що станом на 27 грудня 2013 року виникла заборгованість в сумі 12470,26 грн., що складається з тіла кредиту у розмірі 7356,81 грн.. комісії 3245,26 грн., пені 225,00 грн. При цьому, відповідно до пункту 5.4 Договору позивач нарахував, але не позивався до відповідача з вимогою про примусове стягнення пені. Сторони домовилися, що нарахування та стягнення Банком неустойки (пені) є правом, а не обов'язком Банку. Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані статтями 526, 527, 530, 610-611, 625, 1049, 1054 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Таким чином, відповідач був ознайомлений з умовами договору і відповідальністю, яка наступає у випадку неналежного виконання зобов'язань, погоджувався з цими умовами та порядком нарахування відсотків, пені, штрафів у випадку невиконання умов договору, порушив грошове зобов'язання. Суд погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення, оскільки відповідач не надав суду належних і допустимих доказів у спростування позовних вимог, чим не виконав вимоги ст.ст.10, 58-59 ЦПК України. Судом таких доказів не встановлено і при розгляді справи. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України судом не встановлено, тому суд вважає позов обґрунтованим, порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до п.1.1. Закону України "Про судовий збір", тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved