Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог заяви з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 18.04.2019 р. зазначила, що вона працює в Золочівській центральній районній лікарні. Впродовж 1974-1990 рр.вона працювала там у відділі переливання крові та систематично, безкоштовно здавала донорську кров, в основному 2-3 кровоздачі на рік. У зв`язку з чим, за вказані 16 років така кількість склала не менше 30 кровоздач, при нормі - 25 кровоздач. В 1990 році їй було вручено посвідчення "Донор СРСР". Таке звання надавало їй пільги в проїзді на деякому транспорті, безкоштовне зубопротезування, тощо. Дане посвідчення у неї не збереглось. При зверненні до Золочівської центральної лікарні з`ясувалося, що документи про підтвердження факту присвоєння їй звання "Донор СРСР" не збереглися. Встановлення цього факту дасть їй змогу отримати звання "Почесний донор України" та скористатися відповідними пільгами. В зв`язку з цим просить встановити факт здавання нею крові в кількості 25 кровоздач в період з 1974 року по 1990 рік. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала, дала пояснення аналогічні її змісту, просила її задоволити. Представник заінтересованої особи - Мельник М.В. проти заяви не заперечила, пояснила, що не заперечує проти встановлення судом факту, оскільки архіви [PERSON] лікарні були затоплені та втрачені. зокрема за період період 1974 року по 1990 роки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 1974 -1990 р.р. вона працювала у відділені переливання крові у Золочівській ЦРЛ. Ствердила факт здавання заявницею кров в цей період часу в кількості не менше 25 кровоздач. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з листа КНП "Золочівська центральна районна лікарня Золочівської районної ради Львівської області № 240 від 27.02.2019 року, заявницю повідомлено про неможливість відновлення та видачі їй документів, що підтвердили б факт про встановлення якого вона просить, оскільки документи здавання донорської крові впродовж 1974-1997 рр. а в архіві КНП "Золочівська ЦРЛ" відсутні. З пояснень заявника та представників заінтересованих осіб вбачається, що встановлення факту про який просить заявник є необхідним для присвоєння їй звання Почесний донор України та користування відповідними пільгами. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 76, ч.1,2,3 ст.77,79,80 ЦПК України: Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За ч.1, 5, 6 ст.81, ст.89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved