Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

В травні 2015 року ТОВ "Кредекс Фінанс" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.12.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11269229000. Відповідно до умов даного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 79250,00 грн. для придбання автомобіля та взяла на себе зобовязання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 12.12.2014 року зі сплатою 14,00% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором [PERSON] передала у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий комбі В; Марка: Skoda; Модель: FABIA Classic 1.2; номер кузова: ТМВJY16YX8B451209; Держ.реєстр.номеер: АВ9789АР, який належить їй на праві власності на підставі договору №274/007 від 11.12.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АВС № 053648, виданого 13.12.2007 року Вінницьким МРЕВ ВДАЇ УМВС України у Вінницькій обл. Згідно договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 79250,00 грн. 20.04.2012 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кредекс Фінанс" укладено Договір Факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ "УкрСиббанк" відступило на користь ТОВ "Кредекс Фінанс" своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11269229000 від 14.12.2007 року. В звязку з неналежним виконанням умов Договору у відповідача станом на 15.04.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 135 637,30 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобовязанням 66982,61 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 33409,50 грн.; заборгованості за відсотками на дату подачі позову 27795,35 грн. та пені за порушення термінів погашення грошових зобовязань 7449,84 грн. Таким чином, у позивача виникло право задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобовязанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, проте відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови договору. В звязку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій вона просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.12.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11269229000, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 79250,00 грн. для придбання автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних з кінцевим терміном повернення 12.12.2014 року (а.с. 15-22). Факт використання кредитних коштів за цілями кредитного договору підтверджується договором № 274/007 від 11.12.2007 року, укладеним між ДП "Автотрейдинг-Винница" та [PERSON] (а.с. 26-27), згідно умов якого продавець зобов'язався продати, а покупець - прийняти і оплатити автомобіль Skoda FABIA Combi Classic 1.2i/47 kw за ціною 79\~250, 00 грн. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором [PERSON] передала у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий комбі В; Марка: Skoda; Модель: FABIA Classic 1.2; номер кузова: ТМВJY16YX8B451209; Держ.реєстр.номеер: АВ9789АР, який належить їй на праві власності на підставі договору №274/007 від 11.12.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АВС № 053648, виданого 13.12.2007 року Вінницьким МРЕВ ВДАЇ УМВС України у Вінницькій обл. (а.с. 25). Відповідно до умов вищевказаного договору, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 79250,00 грн. Також судом встановлено, що до вищевказаного договору сторонами вносились зміни, що підтверджується Додатковою угодою №1 та Додатковою угодою №2 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11269229000 від 18.11.2008 року (а.с. 23, 24). Встановлено судом і те, що своїх зобов'язань за договором [PERSON] належним чином не виконує, що призвело до утворення в неї перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за договором № 11269229000 від 14.12.2007 року, судом встановлено, що станом на 15.04.2015 р. заборгованість [PERSON] складає 135\~637,30 грн., а саме: заборгованість за основним зобовязанням 66 982,61 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 33 409,50 грн.; заборгованість за відсотками на дату подачі позову 27795,35 грн. та пеня за порушення термінів погашення грошових зобовязань 7449,84 грн. (а.с. 31-32). Судом встановлено, що 20.04.2012 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кредекс Фінанс" було укладено Договір факторингу № 05/12 (а.с. 38-41), відповідно до умов якого Клієнт відступає Фактору свої права вимоги за кредитами, в тому числі укладеного з боржником [PERSON], що підтверджується Витягом з Додатку №1 до Договору факторингу № 05/12 (а.с. 37). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором ТОВ "Кредекс Фінанс" 20.10.2014 року надіслало позичальнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання (а.с. 33-34), що підтверджується списком №783 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с. 35-36), однак на час подання позову до суду дані вимоги виконані не були, заборгованість не погашена. Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами виникли із кредитного договору, забезпеченого заставою, та підлягають врегулюваню відповідно до норм глав 47-49 ЦК України і спеціальними нормами глави 71 ЦК України, а також Закону України "Про заставу" та Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави у випадках встановлених договором. Ст. 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитом (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, відповідно до ст. 591 ЦК України провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 5 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором,- неустойку), необхідні втрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимогою, якщо інше не передбачено договором застави. Стаття 19 Закону України "Про заставу" прописує, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Зміст ст. 20 Закону України "Про заставу" зазначає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 11 "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" зазначеного вище Закону обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Згідно положень ст. 24 даного Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувала або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (ч. 3 ст. 24 Закону). Відомості про звернення стягнення на предмет застави відповідно до договору факторингу №05/12 від 20.04.2012 року зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 27.04.2015 року, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру (а.с. 30). Відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Норма ст. 26 вищевказаного Закону, передбачає спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до положень ч. 2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Відповідно ч. 3 до ст. 28 вищевказаного Закону, якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Також, ч. 1 ст. 620 ЦК України визначено, що у разі невиконання боржником обовязку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Згідно ч. 5 ст. 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, кредиту і застави, встановив, що права позивача порушені, тому вони підлягають захисту. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11269229000 від 14.12.2007 щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості в розмірі 135637,30 грн. слід звернути стягнення на предмет автомобіль Skoda, модель: FABIA Classic 1.2, Тип ТЗ: легковий комбі В; номер кузова: ТМВJY16YX8B451209, реєстраційний номер: АВ9789АР, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ "Кредекс Фінанс"), з наданням права (повноваження) вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1721,77 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved