Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі -позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ "Українське Фінансове Агенство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агенство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова (надалі -Відповідач -1) , [PERSON] .(надалі відповідач -2) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 25231,40 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № HAН2RК05290036 від 20.02.2004 року Відповідач -2 отримав кредит у розмірі 1350,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . З метою забезпечення виконання зобов,язань відповідача -2 за кредитним договором, 22.03.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі міста Харкова» було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Верус» поручився за виконання Відповідачем -2 зобов,язань за кредитним договором. Взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши Відповідачу -2 вищевказані грошові кошти. Відповідач -2 до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов,язання, в зв,язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити в задоволенні позову у зв»язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі міста Харкова» в судове засідання не з,явився. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № HAН2RК05290036 від 20.02.2004 року Відповідач -2 отримав кредит у розмірі 1350,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 22.03.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі міста Харкова» було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Верус» поручився за виконання Відповідачем -2 зобов,язань за кредитним договором. Станом на 04.04.2014 року заборгованість Відповідача -2 складає 25231,40 грн. , яка складається з наступного: - 1350,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 6463,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -62,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 17355,93 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов,язань за договором; Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України. Пунктом 31 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Відповідно до вимог ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 5 ст.261 ЦК України, за зобов»язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Матеріалами справи підтверджено, що кредитним договором передбачено його виконання по 18.02.2005 року, яке повинно здійснюватися відповідно до графіків погашення кредиту, то початком перебігу строку позовної давності є день, коли Відповідач -2 , як боржник повинен був сплатити останній платіж, проте не здійснив його. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду 20.05.2014 року, тобто, за межами строку позовної давності. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити через пропуск строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed