Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 23.10.2013 року між ПАТ «ОТП Банк»\~ та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Відповідно до умов договору позичальникові було надано кредит в сумі 10\~250,00 гривень для придбання товару, з кінцевим поверненням кредиту 23 жовтня 2016 року. 21.01.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Відповідно до умов договору позичальникові було надано кредит в сумі 19\~030, гривень для придбання товару, з кінцевим поверненням кредиту 31 січня 2017 року. Однак позичальник взятих на себе зобовязань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на\~04.07.2016 року має заборгованість за кредитними договорами в розмірі 32357,41 грн.\~22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договорами № [NUMBER] та № [NUMBER], укладеними з [PERSON]\~\~На підставі наведеного, позивач просить суд\~ стягнути з відповідача\~ на свою користь заборгованість за кредитними договорами\~ в сумі 32357,41 грн. та суму сплаченого судового збору. Представник позивача у судове засіданні не з'явився, при поданні позову просив розглянути справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. В заяві вказала, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» визнає в повному обсязі. Просила розглядати справу за її відсутністю, оскільки не може зявитися в судове засідання через хворобливий стан здоровя. Враховуючи, що сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутністю сторін на підставі письмових матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов\~\~ обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ Судом\~встановлено, матеріалами справи підтверджено і відповідач не оспорює, що 23.10.2013 року між ПАТ «ОТП Банк»\~ та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Відповідно до умов договору позичальникові було надано кредит в сумі 10\~250,00 гривень для придбання товару, з кінцевим поверненням кредиту 23 жовтня 2016 року. Згідно пункту 1.1. договору про надання споживчого кредиту строк кредиту становить 36 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 0,01 % річних. Також відповідно до п. 4.4. договору про надання споживчого кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів. Згідно графіку платежів щомісячна комісія становить 203,98 гривні (а.с. 10). 21.01.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. відповідно до умов договору позичальникові було надано кредит в сумі 19\~030, гривень для придбання товару, з кінцевим поверненням кредиту 31 січня 2017 року. Згідно пункту 1.1. договору про надання споживчого кредиту строк кредиту становить 36 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 9,99 % річних. Також відповідно до п.п. 1.4.4. договору про надання споживчого кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів. Згідно графіку платежів щомісячна комісія становить 378,70 гривень (а.с. 18). Факт отримання [PERSON] коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 23.10.2013 року (а.с. 12). Визнавши позов у повному обсязі, відповідач не оспорює факту отримання кредитів на умовах, вказаних в договорах. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні договори укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] Зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі\~статті 629 ЦК України, ці договори є обов'язковими для виконання. Статтею 204 ЦК України\~проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей\~525,\~526\~та\~527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитними договороми не виконує. Із наданих до позову документів вбачається, що відповідач неналежним чином виконувала свої зобов»язання за кредитними договорами, внаслідок чого 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено Договір факторингу № 22/12/14/1-2, відповідно до якого, ПАТ "ОТП Банк" відступив ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за договорами № [NUMBER] та № [NUMBER], укладеними з [PERSON] (а.с. 24-31). Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України,боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, обов'язок сплачувати боргові платежі виникає за умови, що боржник отримав від однієї із сторін договору факторингу письмове повідомлення, в якому визначено грошову вимогу та фактора. Відповідно до договору факторингу від 22 грудня 2014 року, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором № [NUMBER] в сумі 22\~425,62 гривень, за договором № [NUMBER] в сумі 9 931,79 гривня. 05.01.2015 року на адресу [PERSON] ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було направлено повідомлення з вимогою достроково повернути всю суму боргу, зазначені вимоги підлягали виконанню протягом 10-ти календарних днів з дня їх відправлення відповідачу ( а.с. 21-22). Однак, відповідачка на дані повідомлення не відреагувала належним чином, та свої зобов'язання за кредитними договорами на користь позивача не виконує. П.п. 1.5.4, 1.5.5 договору № [NUMBER] та п. 5,4, 5,5 договору № [NUMBER], передбачено, що у разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту. Відповідно до\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором. Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути\~\~позику\~\~частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що станом на 04 липня 2016 року за відповідачем рахується непогашена заборгованість перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна " за кредитним договором № [NUMBER] в сумі 9\~931,79 гривня, з яких: 8\~911,53 грн. залишок заборгованості за кредитом, 1020,26 грн. відсотки за користування кредитом. За кредитним договором № [NUMBER] в сумі 22\~425,62 гривень, з яких: 18\~577,16 грн. залишок заборгованості за кредитом, 787,04 відсотки за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України,боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1ст. 625 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладених договорів зі своєчасного повернення сум кредитів та сплати відсотків за користування ними, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 32\~357,41 гривень. Таким чином, суд визнає, що відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. В матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідачка вживала заходів для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим, порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з її вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідачки є неправомірними, тому позовні вимоги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПКУкраїни,стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Платіжним дорученням № 2665 від 10 червня 2016 року підтверджується, що позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 1378грн. (а.с. 4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved