Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому зазначив, що 14.03.2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 10450,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті АТ КБ «ПриватБанк», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач порушила умови договору, а саме не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Так, станом на 15.07.2019 року її заборгованість перед позивачем становить 23428 грн. 06 коп. (заборгованість за тілом кредита - 14597 грн. 46 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредита - 6478 грн. 59 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками - 760 грн. 20 коп.; нарахована пеня за прострочене зобов"язання - 0 грн. 00 коп.; нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 0 грн. 00 коп.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 1091 грн. 81 коп.). Просив стягнути на його користь зазначену суму боргу та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач до суду не з"явилася, надіслала заяву в якій суму боргу не визнала, пояснила що кредит брала і повністю його погасила в 2017 році, а розрахунок позивача зроблений починаючи з 2018 року. Однак будь-яких договорів в 2018 році вона не укладала так як в цьому році в неї був втрачений паспорт. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 14.03.2013 року відповідачем було підписано анкету - заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «Приватбанку» (а.с.6). Згідно розрахунку позивача за даним договором виникла заборгованість, яка станом на 15.07.2019 року становить 23428 грн. 06 коп. (заборгованість за тілом кредита - 14597 грн. 46 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредита - 6478 грн. 59 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками - 760 грн. 20 коп.; нарахована пеня за прострочене зобов"язання - 0 грн. 00 коп.; нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 0 грн. 00 коп.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 1091 грн. 81 коп.). Однак у заяві - анкеті, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені, штрафів за порушення зобов`язання та визначеного розміру відсотків як плати за отримані кошти. Дана заява є стандартним бланком та не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами та їх повернення. До даної заяви позивачем додано "Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку" та "Тарифи обслуговування кредитних карт", на які посилається позивач як на підставу стягнення заборгованості ( а.с.8-24). Однак надані позивачем Умови та Тарифи не містять підпису відповідача. Крім того, АТ КБ"ПриватБанк" не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Тарифи є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме з цими Умовами та Тарифами ознайомлювалася відповідачка, підписуючи вказану заяву позичальника, та відповідно, чи брала вона на себе зобов`язання щодо сплати коштів, що зазначено в Умовах та Тарифах, а саме розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані Умови та Тарифи не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 14.03.2013 року. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачкою щодо розміру відсотків, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, а тому в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по нарахованих відсотках, пені та штрафах суд відмовляє. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем та із виписки руху коштів по рахунку вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, та не надала суду доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, не спростувала розрахунок позивача щодо наявності заборгованості.. Посилання відповідачки на повне погашення нею заборгованості по кредиту жодними доказами нею не підтверджено. Позивач у розрахунку, наданому суду визначив заборгованість за тілом кредиту - 14597 грн. 46 коп., а також за простроченим тілом кредиту - 6478,59 грн. хоча в позовній заяві позивач зазначає про розмір кредиту в сумі 10450 грн. Так, у заяві про надання банківських послуг від 14.03.2013 відсутні дані щодо розміру кредитного ліміту. Матеріали справи, зокрема виписка по рахунку не містить доказів отримання відповідачкою кредитних коштів у визначеному Банком розмірі. До того ж заборгованість за тілом кредиту (14597,46 грн) та простроченим тілом кредиту (6478,59 грн) є більшою за розмір зазначеної у позовній заяві суми отриманих позичальником кредитних коштів (10450 грн). При цьому, жодного належного доказу на підтвердження отримання відповідачем коштів у збільшеному розмірі позивач не надав . Матеріали справи не містять а позивач не довів належними доказами наявність вказаної у розрахунку заборгованості та простроченої заборгованості за тілом кредиту. Посилання представника позивача на неможливість надати більш детальний розрахунок заборгованості з технічних причин не заслуговує на увагу, оскільки доведення факту укладення договору і наявності заборгованості та її розміру є обов`язком позивача. Виходячи із наведеного суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі фактично отриманих 10450,00 грн. Втрата відповідачкою паспорта в 2018 році, про що вона зазначає в своїй заяві, не свідчить про відсутність заборгованості взагалі, оскільки вимоги стосуються виконання договору, укладеного 14.03.2013 року . Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати частково, пропорційно до задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 856 грн. 85 коп..

Outcome: partial