Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 190843,69 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 30.05.2008 року між ЗАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є позивач (Банком), та [PERSON] (Позичальником) було укладено кредитний договір № 490073821 (далі - Кредитний договір), згідно з умовами якого Банк надав вказаному відповідачу кредит в розмірі 26321,35 доларів США, а останній зобов'язався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором та Додатком № 1 до нього. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором, 30.05.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 490073821-П, згідно умов якого остання зобов'язалась солідарно з [PERSON] відповідати за виконання ним обов'язків, що виникли на підставі Кредитного договору. [PERSON] зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього станом на 30.03.2013 виникла заборгованість в наступному розмірі: заборгованість за кредитом - 11235,26 доларів США, що за курсом НБУ станом 30.03.2013 року складає 89803,43 грн.; заборгованість за відсотками - 3995,30 грн., що за курсом НБУ станом 30.03.2013 року складає 31934,47 грн.; заборгованість з неустойки (пені) - 78598,09 доларів США, що за курсом НБУ станом 30.03.2013 року складає 628234,45 грн. Виходячи із принципів розумності та справедливості, позивач зменшив суму нарахованої неустойки до 11 %, в зв'язку з чим просив стягнути неустойку в розмірі 69105,79 грн. Таким чином, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Кредитним договором в загальному розмірі 190843,69 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 89803,43 грн.; заборгованість за відсотками - 31934,47 грн.; заборгованість з неустойки (пені) - 69105,79 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Пояснила, транспортний засіб, який був предметом застави, було продано відповідачем, а грошові кошти, отримані від продажу, були зараховані в рахунок погашення заборгованості. Відповідно, позовні вимоги в даній цивільній справі заявлено з урахуванням часткового погашення відповідачем заборгованості внаслідок продажу предмету застави. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини . 30.05.2008 року між ЗАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є позивач (Банком), та [PERSON] (Позичальником) було укладено кредитний договір № 490073821 (далі - Кредитний договір), який складається з Розділу № 1 "Базові умови кредитування" та Розділу № 2 "Загальні умови кредитування фізичних осіб". Згідно з умовами Розділу № 1 вказаного Кредитного договору, Банк надав зазначеному відповідачу кредит в розмірі 26321,35 доларів США зі строком остаточного повернення отриманих грошових коштів 30.05.2015 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та виплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 15,5 % річних. Крім того, умовами Розділу № 2 Кредитного договору, зокрема п. 3.4., передбачено обов'язок позичальника в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати процентів, сплатити Банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Крім того, 30.05.2008 року між позивачем (Банком) та [PERSON] (Поручителем) було укладено договір поруки № 490073821-П, згідно з умовами якого [PERSON] зобов'язалась солідарно з [PERSON] в повному обсязі відповідати перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором. [PERSON] зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього станом на 30.03.2013 виникла заборгованість в наступному розмірі: заборгованість за кредитом - 11235,26 доларів США, що за курсом НБУ станом 30.03.2013 року складає 89803,43 грн.; заборгованість за відсотками - 3995,30 грн., що за курсом НБУ станом 30.03.2013 року складає 31934,47 грн.; заборгованість з неустойки (пені) - 78598,09 доларів США, що за курсом НБУ станом 30.03.2013 року складає 628234,45 грн. Відповідачі повідомлялись позивачем про наявність несплаченої заборгованості за Кредитним договором, проте зобов'язання належним чином виконано не було. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено обов'язок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог. Вимога щодо стягнення заборгованості за кредитом та процентами в доларах США, а також вимога щодо стягнення вказаної заборгованості за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, позивачем не заявлялась. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 190843,69 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1908,44 грн. в рівних частках, по 954,22 грн. з кожного.

Outcome: approved