Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 31.03.2008 року між АБ «Факторіал-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», який передав борг за договором факторингу № 16 від 28.08.2012 року ТОВ «Скай Кепітал» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 26-В/08, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 108900 доларів США на придбання нерухомого майна, зі сплатою процентів в розмірі 12,5% з кінцевим терміном погашення 30 січня 2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 31.03.2008 року був укладений іпотечний договір № 31, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1292. Предметом іпотеки є трикімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] та яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2008 року. 31.03.2008 року позивачем на виконання своїх зобов'язань за договором кредиту був наданий, а відповідачкою [PERSON] був отриманий у тимчасове та платне користування кредит, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 47651577 в сумі 108900,00 доларів США. У зв'язку із невиконання [PERSON] свого обов'язку за кредитним договором, їй неодноразово надсилались вимоги про усунення порушень за договором кредиту із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання протягом 30 днів. Станом на 05.08.2013 року заборгованість [PERSON] за договором кредиту складає 113088,33 долари США (що еквівалентно за курсом НБУ 903915,02 гривень) та пеня у розмірі 308 788,45 гривень. Відповідно до п.3.3.2 Іпотечного договору № 31 від 31.03.2008 року, в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання за договором кредиту іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свої вимоги, що визначені на момент фактичного задоволення за договором кредиту, включаючи суму кредиту, сплату процентів за користування кредитом, комісій, неустойку, відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов'язань за договором кредиту, необхідних витрат на утримання предмету іпотеки, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Таким чином, у зв'язку з невиконанням відповідачкою [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті процентів за його використання, позивач має право одержати задоволення своїх вимог по кредитному договору за рахунок предмета іпотеки. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення, всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють цей будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ст. 109 ЖК України). Відповідно до довідки, наданої КП «КК Ленінського району м. Донецьку» від 27.01.2012 року № 382 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачці [PERSON] була надіслана вимога від 05.07.2013 року № 3-10/275 про добровільне виселення з вказаного предмету іпотеки разом із всіма мешканцями. Крім того, аналогічна вимога направлялась [PERSON] за вих. № 2-10/1080 від 17.12.2010, проте залишилась невиконаною. Просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 31 від 31.03.2008 року, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2008 року, укладеного з [PERSON], з метою погашення заборгованості [PERSON] перед «Скай Кепітал» за договором кредиту № 26-В/08 від 31.03.2008 року в розмірі 113 088,33 долари США (що еквівалентно 903 915,02 гривень) та пені в розмірі 308 788,45 гривень шляхом продажу вищевказаного нерухомого майна від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» із початковою ціною продажу, встановленою незалежним експертом на час продажу; виселити з предмету іпотеки, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Представник позивача за довіреністю Тарасова М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явились. Статтею 74 ч.5 ЦПК України передбачено, що судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, що бере участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Згідно довідки КП «Керуюча компанія Ленінського району м. Донецька» відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], тому саме за цією адресою відповідачі неодноразово були повідомлені про дати та місце слухання справи належним чином шляхом надіслання на їх адресу телеграм та судових повісток рекомендованим листом з повідомленням, але зазначені повідомлення були повернені до суду за закінченням строку зберігання. При цьому, судові повістки про виклик у судове засідання на 09.10.2013 року, відповідачі отримували, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток, але також не з'явились у дане судове засідання. Крім того, представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] також неодноразово була повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом передачі їй особисто телефонограм, причина неявки суду не відома. Викладене свідчить про належне повідомлення останніх про день слухання справи у відповідності до вимог ст.74 ч.5 ЦПК України і свідчить про ухилення відповідачів від отримання замовної пошти, а відповідно ухилення від явки до суду, що надає суду можливість розглядати справу у їх відсутність. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки, в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № 26-В/08 від 31.03.2008 р., укладеного між Акціонерним банком «Факторіал-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про що були внесені відповідні зміни у Статут товариства та Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та [PERSON], останній був наданий кредит в сумі 108900 доларів США зі сплатою відсотків 12,5% річних за користування кредитом з кінцевим терміном погашення до 30 січня 2015 року (а.с.28-31). У відповідності до ст. 526 ч.1 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно до ст. 536 ч.1 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлене договором між фізичними особами, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, чергові платежі у рахунок погашення заборгованості не здійснює. 28 серпня 2012 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Скай Кепітал» укладено договір факторингу № 16 та договір про відступлення ПАТ «Фідобанк» прав кредитора за укладеним договором кредиту № 26-В/08 від 31.03.2008 року з [PERSON], у зв'язку із чим ТОВ «Скай Кепітал» набуло право кредитора до [PERSON] Таким чином, ТОВ «Скай Кепітал» є правонаступником усіх прав і обов'язків ПАТ «Фідобанк» за Кредитним договором № 26-В/08 від 31.03.2008 року, що був укладений з [PERSON] (а.с.6-11,12). Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 05.08.2013 р. складає 113088,33 долари США (що еквівалентно за курсом НБУ 903915,02 гривень), з якої: 10829,36 доларів США (що еквівалентно 86559,07 гривень) - прострочені нараховані проценти; 308 788,45 гривень - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та несвоєчасну сплату процентів; 78 354,17 доларів США (що еквівалентно 626284,88 гривень) - борг за несвоєчасною (простроченою) частиною кредиту по договору; 23904,80 доларів США (що еквівалентно 191071,07 гривень) - залишок строкової заборгованості (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, що залишилися за договором. З метою забезпечення зобов'язань позичальника за кредитним договором перед банком, між Акціонерним банком «Факторіал-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», який передав борг за договором факторингу № 16 від 28.08.2012 року ТОВ «Скай Кепітал» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 31 від 31.03.2008 р., посвідчений 31.03.2008 р. та зареєстрований в реєстрі за № 1292. Відповідно до іпотечного договору, іпотекодавцем в іпотеку була передана трикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 66,1 кв.м., що належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2008 року, укладеного з [PERSON] Відповідно до п.3.3.2 Іпотечного договору № 31 від 31.03.2008 року, в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання за договором кредиту іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свої вимоги, що визначені на момент фактичного задоволення за договором кредиту, включаючи суму кредиту, сплату процентів за користування кредитом, комісій, неустойку, відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов'язань за договором кредиту, необхідних витрат на утримання предмету іпотеки, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «Скай Кепітал» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на трикімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності, з метою погашення заборгованості перед ТОВ «Скай Кепітал» по договору кредиту № 26-В/08 від 31.03.2008 р. в загальному розмірі 113088,33 доларів США (що за офіційним курсом НБУ становить 903915,02 гривень) та 308788,45 гривень. Щодо позовних вимог про виселення відповідачів з квартири, яка є предметом іпотеки, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим, у частині 1 статті 40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 цієї ж статті 40 законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в частині 3 статті 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою частиною 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку". Виходячи із аналізу вказаних правових норм закону, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки були відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених частиною 2 статті 40 Закону України "Про іпотеку" та частиною 3 статті 109 ЖК України, щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців із житлового будинку або житлового приміщення, на які здійснюється звернення як на предмет іпотеки, то такі позовні вимоги на цій стадії не можуть бути задоволені, оскільки на цей момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя або нового власника щодо звільнення вказаних житлових приміщень їх мешканцями, в розумінні вимог статті 3 ЦПК України щодо права особи для звернення до суду за захистом. Таким чином, позивач звернувся з цією вимогою до суду завчасно, тому в задоволенні вимог в цій частині необхідно відмовити. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441,00 гривень, тим самим частково задовольнив вимоги позивача щодо стягнення судових витрат.

Outcome: partial