Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 13 грудня 2010 року [PERSON] підписав заяву №б/н. При підписання анкети-заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Тарифами Банку" складає між ними договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Своєю заявою відповідач підтвердив той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, а саме "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Тарифи Банку". У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 14000,00 грн., що стверджується довідкою про зміну кредитування та обслуговування картрахунку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та вмежах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 07.09.2020 р. виникла заборгованість в сумі 21111 грн. 01 коп., яка складається з 14844 грн. 93 коп. заборгованості за тілом кредита, 0,00 забогованість за поточним тілом кредита, 14844 грн. 93 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 6216 грн. 08 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 50 грн. 00 коп. нарахована пеня, 0,00 нараховано комісії. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 509, 525-527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 21111 грн. 01 коп. станом на 07.09.2020р. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. Ухвалою суду від 13.10.2020р. в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. 28.10.2020р. представником відповідача було подано відзив на позвону заяву АТ КБ «ПриватБанк», в якому вказав, що у анкеті-заяві від 13.12.2010р. не вказано розмір процентної ставки за кредитом, або будь-які інші умови кредитування, у тому числі й спосіб нарахування відсотків. Відповідачем в анкеті-заяві не зазначено, які саме банківські послуги він бажає отримувати, зокрема він навіть не вказував вид крединої картки на бажаний кредитний ліміт. Водночас саме від виду кредитної картки залежить розмір процентної ставки за кредитом, а також розмір штрафних санкцій, що вбачається з наданого позивачем витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідач стверджує, що з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами ознайомлений не був. Більш того, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача за своєю сутністю не є постіними та неодноразово змінювались самим АТ КБ «ПриватБанк» то кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил у бідь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову. За таких підстав без наданих підтверджень позивача про конкретні запропоновані Умови та правили банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків у відповідному порядку та розмірі за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватись як стандартна (типова форма), що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а відтак до спірних правовідносин неможливо застосувати положення ч.1 ст. 634 ЦК України. За таких умов у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача 6216,08 грн. заборгованості за простроченими процентами та 50,00 грн.нарахованої пені необхідно відмовити. Також протягом з 01.07.2015р. до 01.09.2019р. позивачем протиправно було списано за рахунок кредитного ліміту відповідача та направлено на погашення відсотків 14557,34 грн. За таких умов сума заборгованості за тілом кретиту має бути зменшена на суму 287,59 грн., яку просить задовольнити представник відповідача, в задовлені решти позовних вимог відмовити. 12.11.2020р. на адресу суду представником АТ КБ «ПриватБанк» подано відповідь на відзив, в якому заначено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 13.12.2010р. Підписавши вказану заяву відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування кредитних карт, розташованими на сайті банку, Тарифи банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування, окрім цього заначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, його ознайомлення засвідчено підписом у заяві про приєднання. Підписавши заяву клієнт зобов`язався виконати умови викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифи банку - договору банківського обслуговування в цілому. На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та првилами за заразками підписів та печатками, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають договір про надання банківських послуг, відповідачу було відкрито картковий рахунок. Також до матеріалів позовної заяви долучено Витяз з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку, вказано розміри комісій та щтрафів, розміри щомісчного платежу тощо. Тобто сторонами при укладені кредитного договору було досягнуто усі істотні умови договору. Крім того вищезазначені Умови та правила надання банківських послуг а також тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях та сайтах банку. Згідно з виписок по рахунку відповідач до певного часу виконував свої зобов`язання по кредиту , тобто знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за довором. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку починаючи з 16.11.2009р., про що банком було нараховано проценти, відсотки на заборгованість. Відповідачу була оформлена картка «Універсальна GOLD», що має ряд переваг перед іншими картками, відповідно до Тарифів власником картки сплачується комісія за річне обслуговування за карткою «Універсальна GOLD». Підписавши Анкету-заяву та погодившись на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи являються договором про надання банківських послуг клієнт доручив банку списувати з картрахунків суми грошових коштів у розмірі визначеному тарифами банку при настанні термінів платежу. Поскільки тарифами встановлена комісія за щомісячне обслуговування карткового рахунку в розмірі 20,00 грн., тому щомісячне збільшення кредиту на суму нарахованої комісії являється обгрунтованим. За договором про надання банківських послуг клієнт має прострочену заборгованість, що передбачено постановю НБУ «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 29.03.2004р. передбачене договірне списання банком з рахунку клієнта коштів без надання клієнтом платіжного доручення, може здійснюватися банком у порядку передбаченому в договорі. Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу виконував свої зобов`язання по кредиту, тобто знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за довором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматися судом. Просить суд, задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом з позовом подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] та відповідач в судове засідання не з`явились. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» просить задовольнити частково у відповідності до поданного відзиву на позовну заяву. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи зі слідуючого. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 13 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір б/н, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів банку. При підписанні Анкети-заяви останній погодився з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між Банком та ним Договір приєднання у розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України. При цьому зазначалось, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку, і він зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. З анкети-заяви, підписаної [PERSON] 13 грудня 2010року не вбачається, яку саме кредитну карту отримав відповідач, не вказаний номер картки, яку отримував відповідач, не зазначена процентна ставка, також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання й не міститься строк повернення кредиту. Разом з тим, в Анкеті-заяві відповідач не зазначив бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка "Універсальна GOLD " . Із змісту Анкети-заяви слідує, що вона підписана позичальником та працівником банку 13.12.2010року. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Contract", "Універсальна COLD " та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 13-38). Звертаючись з даним позовом Банк, просив, стягнути з відповідача заборгованість в сумі 21111 грн. 01 коп., яка складається з 14844 грн. 93 коп. заборгованості за тілом кредита, 0,00 забогованість за поточним тілом кредита, 14844 грн. 93 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 6216 грн. 08 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 50 грн. 00 коп. нарахована пеня, 0,00 нараховано комісії, обґрунтовуючи вказані вимоги Витягом з Тарифів та Витягом із Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17) зазначається, що в такому випадку неможливо застосовувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком при зверненні до суду з позовом Умови та Правила надання банківських послуг разом із Заявою не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Основними засадами цивільних відносин в ст. 3 ЦК України закріплені, зокрема, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. За таких обставин, правові підстави для стягнення з відповідача на користь банку відсотків за користування кредитними коштами та штрафів, які не визначені в підписаній відповідачем Заяві, відсутні. Судом встановлено, що під цими документами, які зазначені в Анкеті-заяві, тобто, в «Умовах та Правилах надання банківських послуг у «ПриватБанку», «Тарифах банку», «Пам`яткою клієнта банку», які визначають такі істотні умови договору, як розмір відсотків, штрафи, пеню, комісійні платежі, термін дії договору, а також строки платежів по кредиту (тіла кредита та відсотків) - позичальник не підписував. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами - письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень . Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Банком не наведено інших доказів існування погоджених сторонами будь-яких істотних умов договору, крім тих, що зазначені лише у вище зазначених документах, і з якими, як вважав Банк, позичальник був ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів того, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», розумів відповідач, підписуючи заяву-Анкету про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку», а також те, що указані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки та щодо їх розмірів і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту ПАТ КБ «ПриватБанк» не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16-ц15) і не спростовано позивачем при розгляді даної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність в Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватись як стандартна типова форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують указаних обставин. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 82 ЦПК України). Надані позивачем «Умови та Правила надання банківських послуг у «Приватбанку», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого тексту договору. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки та штрафів за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості по відсоткам, нарахованою пенею. Крім того, згідно виписки по рахунку відповідача у період з 01.07.2015р. до 01.09.2019р. позивачем здійснювалось списання з рахунку відповідача грошових коштів у якості погашення процентів за користування кредитом, які як зазначалось вище позивач не мав права ані нараховувати, ані самостійно без згоди відповідача списувати. Більш того, зазначені проценти позивач списував не з власних коштів відповідача, а з кредитного ліміту, тобто фактично банк самостійно брав кредит за відповідача та збільшував суму йому заборгованості за тілом кредиту. Протягом вищевказаного періоду позивачем протиправно було списано за рахунок кредитного ліміту відповідача та направлено на погашення відсотків 14557,34 грн.. За таких умов сума заборгованості за тілом кредиту має бути зменшена на суму (14844,93 грн. - 14557,34 грн.) 287,59 грн., а позовні вимоги про стягнення 6216 грн. 08 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 50 грн. 00 коп. нарахована пеня, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 09.09.2020р. (а.с. 1), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2102 грн., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 28 грн. 63 коп. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір заявленого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 287,59 грн.*2102грн./21111,01грн.). При цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №36 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 287 грн. 59 коп. заборгованості за кредитним договором та судового збору в сумі 28 грн. 63 коп., а інша частина судового збору в розмірі 2073 грн. 37 коп. покладається на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial