Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - квартири [ADDRESS], - та просила визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири. Позивач вказує, що перебував у шлюбі з відповідачем до 26.08.2014р. Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей - [PERSON],2004р.народження, та [PERSON],2006р.народження. Позивач вказує, що у грудні 2006 році її родина, в особі відповідача уклали з ЗАТ Будівельна фірма "Житлобуд- НІКО" договір про інвестування в будівництво житла, та договір з Миколаївським регіональним управлінням"Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву" кредитний договір №211 від 13.12.2006р. для фінансування будівництва будинку,де знаходиться спірна квартира. 27.02.2007р. рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради виділено у власність відповідача спірну квартиру. Позивач вказує, що між сторонами виникли розбіжності з відповідачем, щодо користування спірною квартирою, позивач бажала зареєструвати у спірній квартирі спільних дітей сторін, але відповідач відмовив в цьому, мотивуючи тим, що хоче продати спірну квартиру. В подальшому позивач свої вимоги змінив, вказав, що з нею проживають неповнолітні діти, спірна квартира придбавалася на кошти, отримані як молодіжний кредит на всю сім?ю, і в тому числі і на дітей, а тому просила розподілити спірну квартиру не порівну, а з урахуванням частки, яка б припадала на спільних з відповідачем дітей, та просила визнати за нею право власності на 3/4 частини спірної квартири. У судовому засіданні позивач збільшені позовні вимоги підтримав, та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав часткового. З вимогами розподілу квартири - позивачу - ?, відповідачу - 1/4 ? відповідач не визнав, у частині поділу квартири по 1/2 частині кожному з подружжя - визнав повністю. Вказав, що при поділі спірної квартири між сторонами в рівним частках інтереси дітей нічим не порушуються. Що до доводів позивача, що спірну квартиру слід розділити з відступом від принципу рівного розподілу майна подружжя з урахуванням інтересів дітей, то представник відповідача вказав, що для такого розподілу необхідні істотні підстави, яких у даному випадку не має, а тому спірну квартиру слід поділити порівну. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено, що згідно рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 26.08.2014р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу сторони уклали шлюб 04 липня 2003р., який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №491. Даний шлюб було розірвано рішенням суду, яке набрало законної сили 08.09.2014р. Судом досліджено довідка №2365 від 09.02.2015р. згідно якої відповідач сплачує аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 750грн., щомісячно на кожну дитину починаючи з 22.05.2014р. до повноліття дітей. Судом досліджено кредитний договір №211 від 13.12.2006р. згідно якого сім?я в особі [PERSON] взяв кредит на будівництво(реконструкцію)житла за адресою:[ADDRESS] Судом досліджено договір №19 про інвестування в будівництво житла від 07.12.2006р. за яким [PERSON] та ЗАТ Будівельна фірма "Житлобуд-НІКО" уклали договір про інвестування та будівництво житла. Судом досліджено витяг із рішення Миколаївської міської ради №443 від 27.02.2007р. за яким [PERSON] було виділено у власність спірну квартиру. Судом досліджено свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14381800 від 26.04.2007р. за яким квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON]. Судом досліджена довідку Миколаївського регіонального управління ДСФУ"Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" №732-05 від 18.08.2014р. згідно якої 13.12.2006р. з моменту укладання кредитного договору з урахуванням наявності 3(трьох) дітей, сім'ї [PERSON] була надана пільга -50% суми зобов'язань за кредитом погашалося за рахунок бюджетних коштів. Після виконання сім?єю [PERSON] зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі, кредитний договір припинив свою дію. Судом досліджено розрахунок заборгованості по аліментам від 03.07.2014р. за яким заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дітей станом на 27.03.2015р. складає 2704грн. 37коп., сплачено добровільно відповідачем аліменти в розмірі 12537,56грн. Отже, судом встановлено, що сторони були в шлюбі, під час шлюбу сторони набули у власність спірну квартиру. Договору чи іншої домовленості між подружжям про поділ спільного майна подружжя сторони не укладали. при поділі майна суд виходить із принципу рівності часток подружжя у спільному майні подружжя. Суд не може взяти до уваги доводи позивача про необхідність при розподілі майна подружжя брати до уваги інтереси дітей подружжя з урахуванням тих обставин, що спірне майно придбавалося за рахунок кредиту, який надавався на всю сім?ю сторін, в тому числі і на дітей сторін, оскільки порядок отримання коштів, за які було придбано спірне спільне майно подружжя, та порядок повернення таких коштів третім особам, не може враховуватися судом при визначенні часток подружжя у їх спільному майні. Позивач не надав суду доказів існування істотних обставин за яких суд, при вирішенні даного спору, міг би відійти від принципу рівності часток подружжя у спільному майні, зокрема, що стосується проживання дітей сторін із позивачем. Відповідач сплачує визначені судом аліменти на утримання дітей, заборгованість по виплаті аліментів незначна. І оскільки вимоги позивача про визнання за нею права на 3/4 частки спірного майна не грунтуються на законі, тому в цій частині вимог слід відмовити, а позов задоволити частково - первісні вимоги позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума половина сплаченого судового збору в розмірі 511,30грн.

Outcome: approved