Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2011 року у розмірі 8683 грн. 87 коп., а також сплачені судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1) В обґрунтуванні позову посилається на те, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № б/н від 30.06.2011 року відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 7900.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31 липня 2014 року заборгованість становить - 17920 грн. 14 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Повноваження представника перевірено, є дійсними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду повернулися конверти з судовими повістками на яких містяться позначки причини їх повернення - "За закінченням терміну зберігання" та "За зазначеною адресою не проживае". Тому зі згоди представника позивача суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки представник позивача проти цього не заперечує. Згідно ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих суду доказів з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору № б/н від 30.06.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7900.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Станом на 31.07.2014 року має заборгованість - 17920.14 грн., яка складається з наступного: - 7291.95 грн. - заборгованість за кредитом; - 7377.78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1920.88 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 829.53 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, позивач виконав обов'язки за правочином, а відповідач допустив порушення при виконанні останніх. Дослідивши розрахунок боргу та перевіривши на відповідність до умов договору і встановлених фактів (надання коштів відповідачу та не здійснення останнім відповідних платежів), суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved