Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирської області (далі - позивач) звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Служба у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якої вказують, що перевіркою та зібраними матеріалами встановлено, що [PERSON] , 1971 року народження проживає за місцем реєстрації в. [ADDRESS] , разом з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] . Відповідач, [PERSON] є матір`ю малолітньої відповідно свідоцтва про народження дитини, яка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не створює належні умови для проживання та розвитку дитини, не здійснює належного виховання та не турбується про стан здоров`я дочки. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, батьком дитини зазначений [PERSON] . Неодноразово дану сім`ю відвідували працівники селищної ради спільно з працівниками служби у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації та працівниками районного відділу поліції. З [PERSON] проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання нею батьківських обов`язків. Однак, [PERSON] не реагує на зауваження та не виконує рекомендації комісій. Свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Дитина часто залишається без догляду, проявляє ознаки бродяжництва та схильна до порушення суспільних норм життя. Дитина [PERSON] перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, в Службі у справах дітей Попільнянської райдержадміністрації, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Відповідач, [PERSON] , у період часу з 07.02.2019 року по 09.07.2019 року, була шість разів притягнута до адміністративної відповідальності ч. 1, 2 ст. 184, 178, ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП Попільнянським ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області. Протягом 2017-2019 років неодноразово здійснювалися обстеження умов проживання сім`ї та дитини, з матір`ю проводились бесіди та роз`яснювальна робота, щодо належного виховання та утримання дитини. Проте, своє ставлення до належного виконання батьківських обов`язків вона не змінила: ніде не працює, переймається тимчасовими заробітками, продовжує вести нездоровий спосіб життя, схильна до частого вживання алкоголю. Умови проживання сім`ї незадовільні: будинок, де проживає родина, потребує ремонту, в приміщенні відсутнє газопостачання, водопостачання. Опалення пічне. В кімнатах брудно, відсутня чиста білизна та продукти харчування, низька забезпеченість речами першої необхідності. Відповідач веде нездоровий безтурботний та безвідповідальний спосіб життя, що негативно позначається на розвитку та самоствердженні дитини. Відповідно до статті 19 СК України на засіданні органу опіки та піклування Попільнянської селищної ради відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів опікунською радою стосовно виконання батьківських обов`язків відповідачем та доцільності позбавлення батьківських прав по відношенню до її дочки [PERSON] , [INFO] , та встановлено, що мати долею дитини та її станом здоров`я не цікавиться, не створює належні умови для проживання та виховання, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи інтереси дитини орган опіки та піклування прийняв рішення про неналежне виконання батьківських обов`язків та затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] .. До служби у справах дітей Попільнянської районної державної адміністрації направлено лист клопотання щодо проведення заходів влаштування малолітньої [PERSON] на тимчасове проживання до відповідних державних реабілітаційних дитячих закладів. Позивач просить, позбавити батьківських прав [PERSON] 1971 року народження, по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; - Призначити стягнення аліментів з [PERSON] 1971 року народження, на користь її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі встановленому судом, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на її особистий рахунок до повноліття. Представник позивача органу опіки та піклування Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи належним чином повідомлена про що свідчать розписки про отримання судових повісток /а.с.39,44/, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі письмових доказів. Представник третьої особи: служби у справах дітей Попільнянської РДА Житомирської області в судовому засіданні позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення. В статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У відповідності з п.1 Постанови №11 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року). За змістом п.3 вказаної Постанови розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Одними із основних засад (принципів) цивільного судочинства, відповідно до п.п.10, 11 ч.3 ст.2 ЦПК України, є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. Частиною 2 статті 121 ЦПК України передбачено, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші). Оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід звернути увагу на те, що невиконання ними процесуальних обов`язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду. В силу вимог п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача та представника третьої особи, суд приходить до наступного висновку. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . /а. с. 5/ Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 13 червня 2019 року, батьком дитини зазначений [PERSON] зазначений на підставі частини першої статті 135 СК України. /а. с. 7/ Відповідно до довідок виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 16 серпня 2019 року № 64 - 65, 74, до складу сім`ї [PERSON] , 1971 року народження входять: дочка - [PERSON] , 2007 року народження та співмешканець [PERSON] , 1968 року народження. [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на даний час не працює./а. с.9-11/ Як вбачається з характеристики учениці 6-го класу Сокільчанської ЗОШ І-ІІІ ступенів Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] , яка з основних навчальних предметів має оцінки низького та середнього рівня; проявляє інтерес до музичного мистецтва. Учениця має задовільний фізичний і непоганий розумовий розвиток, однак навчається не в міру своїх можливостей. Попри позитивні її якості має постійні конфлікти не лише з однолітками, а й з іншими учнями школи. Неодноразово була помічена при скоєнні крадіжок речей та коштів у учнів і вчителів. Схильна говорити неправду. Вживає нецензурну лайку у відношенні до учнів. Проведені профілактичні заходи з дитиною, так як і з матір`ю не дали жодного результату. Дитина з`являється на заняття в неохайному вигляді: брудний одяг та брудні руки, обличчя. Не підтримує особистої гігієни і агресивно реагує на зауваження однокласників з даного приводу. [PERSON] виховується матір`ю. Мати не працює. Житлові умови для проживання та виховання дитини категорично невідповідні. Мати не приймає жодної участі як в навчальному та і виховному процесі дитини. /а. с.18/ Відповідно до характеристики виданої Попільнянською селищною радою об`єднаної територіальної громади Попільнянського району Житомирської області від 16 серпня 2019 року № 63, [PERSON] , народилася [INFO] в с. М. Волиця. Проживає за адресою: [ADDRESS] , з неповнолітньою дочкою [PERSON] . В шлюбі не перебуває. Разом з нею проживає співмешканець [PERSON] .. Вона постійного місця роботи не має. На обліку в центрі зайнятості не перебуває. Халатна, не займається побутом, зарекомендувала себе з негативної сторони. Зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги вихованню дитини, не створює належних умов для її проживання, виховання та морального розвитку, негативно впливає на стан розвитку дитини. З боку сусідів характеристика негативна. /а. с. 19/ [PERSON] , у період часу з 07 лютого 2019 року по 09 липня 2019 року, була неодноразово притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 184, ст.178, ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП Попільнянським ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській. Під час відвідування 07 лютого 2019 року даної родини працівниками Попільнянського ВП спільно з ССД було складено акт обстеження умов проживання та виявлено неналежні умови проживання, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за частино 1 статті 184 КУпАП (щодо незабезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей). Також [PERSON] разом із співмешканцем зловживає спиртними напоями, вчиняють сімейний дебош та не одноразово за дані діяння були притягнуті до адміністративної відповідальності за частиною 1, 2 статті 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім`ї). Разом з тим, повідомили, що до Попільнянського ВП від жителів села М. Волиця та с. Сокільча надходять колективні звернення щодо здійснення крадіжок неповнолітньою [PERSON] .. В ході проведення перевірок працівником ювенальної превенції СПД Попільнянського ВП з [PERSON] проводилася профілактична бесіда, щодо не припустимості вчинення будь - яких протиправних дій [PERSON] .. Однак [PERSON] вихованням дитини не займається, веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями та на всі звернення щодо покращення умов життя не реагує./а. с.8/ Притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності підтверджується постановами Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2019 року за частиною 1 статті 184 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у виді попередження; від 26 лютого 2019 року за частиною 1 статті 173-2 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт; від 23 квітня 2019 року за частиною 2 статті 184 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень; від 17 жовтня 2019 року за частиною 2 статті 173-2, частиною 2 статті 184 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді у виді штрафу в розмірі 1700 гривень. /а.с.45-51/ Як вбачається з Актів обстеження житлового - побутових та матеріально - побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , від 25 липня 2019 року, 06 лютого 2019 року, 06 травня 2019 року, складених комісією в складі в. о. старости, депутата селищної ради та діловода, будинок знаходиться в антисанітарному стані, в кімнатах брудно, не білено, відсутня чиста білизна, відсутні продукти харчування, відсутні відповідні умови проживання та повноцінного розвитку дитини, низька забезпеченість речами першої необхідності, порушені санітарно - гігієнічні норми проживання сім`ї. Відсутнє робоче місце дитини для підготовки до навчання. Сім`я проживає за кошти отримані від оренди земельних паїв, які отримані у спадок, не працюють, присадибну ділянку не обробляють, господарство не утримують. /а. с.15-17/ Малолітня [PERSON] , [INFO] з 12 червня 2019 року знаходиться на обліку в службі у справах дітей, як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, що підтверджується листом служби у справах дітей Попільнянської РДА від 16 серпня 2019 року № 279/01-20. /а. с. 14/ Рішеннями виконавчого комітету Попільнянської селищної Попільнянського району Житомирської області від 31 липня 2019 року № 72 затверджено Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , орган опіки та піклування вважає за доцільне підняти клопотання перед судом, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини: [PERSON] , [INFO] . /а.с. 12-13/ Згідно інформації наданої службою у справах дітей Житомирської обласної державної адміністрації від 22 листопада 2019 року № 1570, [PERSON] , [INFO] направлено до комунальної установи «Обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради, орієнтовний термін перебування дитини в закладі 3 місяці. /а.с. 52/ Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно приписів статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Пунктом 16 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного суду України визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" та статтею 150 СК України, передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно відповідача, але вона свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує її належними умовами для навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема не бере участі у забезпеченні дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Позбавлення батьківських прав відповідача необхідне для забезпечення дитині повноцінного сімейного оточення, догляду, визначення їх відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону України «Про організацію забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами частини другої та третьої статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини та при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наведені представником позивача обставини, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її дитини та стягнення аліментів. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved