Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 11 червня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис №524, а також просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання їхніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн. щомісячно на утримання сина та 850 грн. щомісячно на утримання дочки, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їх сім'я розпалася і на даний час існує лише формально, оскільки шлюбні відносини вони припинили, спільним побутом не пов'язані, подружніх стосунків не підтримують. Як одну з причин припинення шлюбу вказує на несумісність з чоловіком характерів через різницю у віці та поглядів на сімейне життя, через що кожен з них живе своїми особистими інтересами. Зважаючи на такі обставини, вони втратили один до одного почуття довіри, поваги та любові. Також зазначає, що після фактичного припинення шлюбних відносин між нею та чоловіком не було досягнуто домовленості з приводу способів виконання батьком його обов'язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а матеріальної допомоги на утримання сина й дочки відповідач добровільно їй не надає, хоча є працездатним та має неофіційні періодичні заробітки. Тому, виходячи із встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить визначити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні представник позивача вимоги своєї довірительки підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.12), а також під розпис в особі свого представника - адвоката Фесовця В.П. (а.с.17), повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини…, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, оскільки сім'я розпалася остаточно, сторони втратили один до одного почуття довіри, поваги та любові, тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільним побутом чи спільним сімейним бюджетом не пов'язані, а спір про визначення місця проживання молодшої малолітньої дитини між ними відсутній. За таких обставин суд вважає, що перспектив для збереження сім'ї та примирення подружжя немає. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості з приводу способів виконання батьком його обов'язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а матеріальної допомоги на утримання своїх сина та дочки відповідач позивачці не надає, при цьому діти проживають з матір'ю, фактично перебуваючи на її вихованні та утриманні. Відповідач [PERSON], не з'явившись в судове засідання, не надав суду відомостей про свої доходи чи можливе місце роботи, тому аліменти слід визначити і присудити у твердій грошовій сумі, як про це просить позивач. Відповідно до ст.7 Закону України від 25 грудня 2015 року №928-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з 01 січня 2016 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років становить 1455 грн. Виходячи з наведеної норми Закону, аліменти слід визначити і присудити у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно на кожну дитину, що становитиме близько половини розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць (1455:2 = 727,5 грн.). Як передбачено частиною першою статті 182, частиною першою статті 191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач не надав суду документальних даних про свій стан здоров'я, про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків тощо, відтак, виходячи з наведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Позивач документально підтвердила понесені нею судові витрати у виді сплаченого при пред'явленні позову (в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу) судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., тому вказані витрати належить стягнути на її користь з відповідача. Крім того, так як в силу положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, то у цій частині судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК України та абзацу 3 підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (900 грн.*6=5400 грн. - сума аліментів за шість місяців), але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved