Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. Орган опіки і піклування Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області звернувся до суду, в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав останньої щодо своїх малолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з останньої на користь установи на утриманні, якої будуть знаходиться діти. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідачка являється матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час, [PERSON] з 25.08.2016 року перебуває в КЗ «Удайцівський навчально-реабілітаційний центр», а [PERSON] з 28.10.2016 року виховується в КЗ медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Вказують, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки відвідала доньку лише один раз, а до сина не приїздила взагалі, не цікавиться долею дітей, станом їхнього здоров'я, успіхами, не спілкується з ними, не утримує, не створює умов для отримання освіти, не вживає заходів до повернення їх у сім'ю. Судом було замінено позивача: Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області на Новоукраїнську сільську раду Ріпкинського району Чернігівської області, як юридичну особу та замінено третю особу службу у справах дітей Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області на Ріпкинську районну державну адміністрацію Чернігівської області. В судовому засіданні представник Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району ГУНСЬКА О.П. позов підтримала з підстав, викладених в ньому, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області СУСЛО Н.С. у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не надавала, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2018 року постановлено справу розглядати в заочному порядку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Заслухавши пояснення представника Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області ГУНСЬКОЇ О.П., представника Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області СУСЛО Н.С., дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] є: - матір'ю [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження останнього (серії [NUMBER]); - з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00017458699 від 20 грудня 2016 р. доводиться, що батько [PERSON], [INFO] - "[PERSON]" записано зі слів матері; - матір'ю [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження останньої (серії [NUMBER]); - з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 000165250098 від 8 квітня 2016 р. доводиться, що батько [PERSON], [INFO] - "[PERSON]" записано зі слів матері. З матеріалів справи вбачається, що: - виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON] попереджалась про недобросовісний догляд за дітьми, що доводиться рішенням від 22.11.2012 року №59 "Про стан утримання та виховання дітей у неблагополучній сім'ї [PERSON]" та рішенням від 19 травня 2016 року №24 "Про стан утримання та виховання дітей у сім'ї [PERSON]"; - з висновків актів про обстеження матеріально-побутових умов проживання у сім'ї [PERSON] від 28.09.2016 року №03-03/260, від 12.10.2016 року №03-03/260 та від 30.03.2018 року, умови проживання дітей у сім'ї незадовільні; - [PERSON], [INFO] з 25.08.2016 року зарахований до КЗ «Удайцівський навчально-реабілітаційний центр», а за час навчання та перебування в даному закладі мати дитини [PERSON] участі у вихованні не приймала, не телефонувала, життям та здоров'ям дитини не цікавилася, посилок та листів не надсилала, що вбачається з повідомлення в.о. директора НРЦ від 26.12.2017 року №456 та від 25.01.2018 року № 50; - [PERSON], [INFO] з 28.10.2016 року виховується в Прилуцькому обласному будинку дитини «Надія» і знаходиться на повному державному утриманні, а мати дитини відвідувала дитину 28.09.2017 року, потім дитину не відвідувала, не телефонувала, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини, не вирішує питання про повернення дитини на виховання в сім'ю, що вбачається з довідок головного лікаря «Прилуцького обласному будинку дитини «Надія» від 12.03.2018 року № 227 та № 228 та з акту від 12.03.2018 року №02-14/229; - в письмових поясненнях [PERSON] вказала, що вона дійсно не відвідує дітей, не займається їх вихованням, не надає матеріальної допомоги, не вживала заходів по поверненню дітей, зазначила, що вона не працює, інколи вживає спиртні напої. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, яке може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: - виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; - піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; - забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; - поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 даної Постанови вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони, маючи реальну можливість, свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками У справах «Савіни проти України», «МакМайкл проти Сполученого Королівства», «Ньяоре проти Франції», Європейським судом з прав людини зазначається, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя» і що «заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення аліментів з батьків. Оцінка суду. Наведені вище матеріали справи, законодавчі приписи, міжнародні акти не дають суду підстав ставити під сумнів висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 03 квітня 2018 р. № 19, яким визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] залишила малолітнього [PERSON] та малолітню [PERSON] та взагалі самоусунулася від виконання батьківських обов'язків та наміру їх виконувати не виявляє, участі в житті та утриманні дітей не приймає, при відсутності будь-яких обмежень з боку органів влади в спілкуванні матері з дитиною, що свідчить про систематичне ухилення нею від виконання своїх обов'язків, передбачених ст.. 150 СК України, по вихованню дітей та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Враховуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність постановлення рішення про задоволення позову в цій частині та застосування позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як крайнього заходу впливу на неналежну її поведінку, оскільки позбавлення батьківських прав відповідачки необхідне в якнайкращих інтересах дітей. В той же час, вимога про стягнення з відповідачів аліментів, не підлягає задоволенню, виходячи з того, що в Новоукраїнська сільська рада просить стягнути аліменти на користь установи на утриманні якої будуть знаходитися діти, а стягнення аліментів на користь не визначеної фізичної або юридичної особи буде передчасним ускладнить виконання судового рішення, при тому, що опікун або особа, котра буде виконувати функції органу опіки, не позбавлені можливості звернутися до суду з відповідним позовом самостійно. Розподіл судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] в доход держави належить стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial