Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

17.10.2014 року позивач ТОВ "Кредитні ініціативи" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01.02.2007 року між [PERSON] комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON], після реєстрації шлюбу змінено прізвище на [PERSON], укладений кредитний договір №15-07/КР, за яким Банк надав відповідачу кредит в розмірі 6138,61 дол. США. Відповідач зобов'язався на умовах та в строки, передбачені договором, повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, неустойку та інші платежі. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань. Тому станом на 01.08.2014 року [PERSON] має заборгованість по тілу кредиту в розмірі 4280,87 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 51213,25 грн., по відсотках 696,33 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 8330,39 грн., по комісії 129,46 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 1548,77 грн., пеня 901,12 дол. США. в еквіваленті по курсу НБУ 10780,35 грн. 17.12.2012 року між ПАТ "[PERSON] комерційний промислово-інвестиційний банк", який є правонаступником [PERSON] комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство), та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором №15-07/КР від 01.02.2007 року, укладеним з [PERSON] За таких обставин ТОВ "Кредитні ініціативи" звернувся до суду, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору станом на 01.08.2014 року в розмірі 69622,71 грн., з врахуванням встановленого законом річного строку позовної давності для нарахування неустойки. Просив стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача ТОВ "Кредитні ініціативи" не зявився в судове засідання. Був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не з'явилась в судове засідання, хоча була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON] частково визнав позовні вимоги. Повідомив, що 03.09.2009 року [PERSON] комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) звертався до суду з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати кредитний договір №15-07/КР від 01.02.2007 року, та достроково стягнути заборгованість за договором кредиту станом на 03.08.2009 року в гривневому еквіваленті в розмірі 34836,42 грн., в тому числі тіло кредиту 4280,87 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 34161,34 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 34,54 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 275,63 грн., прострочена комісійна винагорода 50,01 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 328,42 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 2,23 дол. США в еквіваленті 17,80 грн., нарахована комісійна винагорода за користування кредитом 3,22 грн. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.10.2009 року позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором 34836,42 грн. 03.03.2015 року ухвалено Додаткове рішення, яким розірвано кредитний договір №15-07/КР від 01.02.2007 року, укладений між [PERSON] комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) і [PERSON] А тому зазначив, що ТОВ "Кредитні ініціативи" безпідставно повторно звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за договором кредиту, яка була раніше вже стягнута в судовому порядку на користь [PERSON]. Також повідомив, що [PERSON] для погашення заборгованості по кредиту передала [PERSON] предмет застави автомобіль, який на даний час не реалізовано, але знаходиться на зберіганні [PERSON]. Представник відповідача не оспорював розмір заборгованості нарахований позивачем по відсоткам, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання договору за період після подачі першого позову і до повторного звернення до суду. Разом з тим, представник відповідача просив застосувати строк позовної давності для звернення до суду за захистом. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 01.02.2007 року між [PERSON] комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON], після реєстрації шлюбу змінено прізвище на [PERSON], укладений кредитний договір №15-07/КР, за яким Банк надав відповідачу кредит в розмірі 6138,61 дол. США. За користування кредитом встановлена процентна ставка 9,5 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 31.01.2014 року. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними ануїтентними платежами відповідно до графіку (Додаток №1), який є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п.3.3 Договору, проценти за користування кредитом нараховуються [PERSON] щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з першого по останній календарний день поточного місяця, а також до повного погашення кредиту. У випадку прострочення Позичальником зобов'язань по погашенню одержаного ним кредиту, проценти за користування ним продовжують нараховуватись згідно з п. 3.3. Договору. В п.3.4. Договору передбачено, що за надання та обслуговування кредиту Банк встановлює щомісячну комісійну винагороду в розмірі 0,1% від суми наданого кредиту. У випадку, якщо [PERSON] застосована до Позичальника неустойка у вигляді пені, остання підлягає обчисленню в період з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно. (п.3.6. Договору). За наявності заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, встановлена наступна черговість погашення Позичальником заборгованості за цим Договором: нараховані та не сплачені в строк проценти, нараховані проценти, строк сплати яких ще не сплинув, прострочена заборгованість за кредитом, проценти відповідно до ст.625 ЦК України (п.6.5 Договору), неустойка та збитки. Задоволення вимог кожної наступної черги здійснюється після повної сплати суми заборгованості за попередньою чергою. (п.3.8. Договору). Виконання зобов'язань за цим Договором Забезпечено заставою автотранспортного засобу автомобіль вантажний фургон B-FAW CA1011 CARGO, [INFO], д.н.з. [NUMBER], згідно договору застави рухомого майна №08-07/3 від 01.02.2007 року. (п.4.1 Договору). Згідно з п.5.3.2. Договору, [PERSON] має право вимагати від Позичальника (незалежно від кінцевого терміну погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, суму неустойки і збитків в разі істотного порушення Позичальником своїх зобов'язань за договором. В п.5.3.3. Договору встановлено, що Банк має право відступити право вимоги за цим Договором. За несвоєчасну сплату сум кредиту, процентів за користування кредитом, комісійної винагороди за надання та обслуговування кредиту Позичальник сплачує [PERSON] пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу. (п.6.4. Договору). У випадку порушення Позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 9,5% річних від простроченої суми згідно ч.2 ст.625 ЦК України. (п.6.5. Договору). В п.6.10. Договору встановлено строк позовної давності тривалістю 10 років. Згідно з п.7.1., цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання Позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно умов Договору. 03.09.2009 року [PERSON] комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому у зв'язку з невиконанням останньою своїх зобов'язань просив розірвати кредитний договір №15-07/КР від 01.02.2007 року та достроково стягнути заборгованість за договором кредиту станом на 03.08.2009 року в гривневому еквіваленті в розмірі 34836,42 грн., в тому числі тіло кредиту 4280,87 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 34161,34 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 34,54 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 275,63 грн., прострочена комісійна винагорода 50,01 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 328,42 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 2,23 дол. США, що еквівалентно 17,80 грн., нарахована комісійна винагорода за користування кредитом 3,22 грн. (а.с.4). Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.10.2009 року позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в гривневому еквіваленті в розмірі 34836,42 грн. Стягнуто з відповідача судові витрати. (а.с.53). 03.03.2015 року ухвалено Додаткове рішення, набравше законної сили 20.05.2015 року, яким розірвано кредитний договір №15-07/КР від 01.02.2007 року, укладений між [PERSON] комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) і [PERSON] Листом ПАТ "АК Промислово-інвестиційний банк" №172-08-06/39 від 01.04.2014 року повідомлено, що автомобіль вантажний фургон B-FAW CA1011 CARGO, [INFO], д.н.з. [NUMBER] знаходиться на території відділення ПАТ "Промінвестбанк", за адресою бул. Пушкіна буд.№4 в м. Кременчук Полтавської області, був вилучений органами виконавчої служби та отриманий керуючим відділення банку на відповідальне зберігання у виконавчому провадженні. Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, а кредитним договором банк ао інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз наведених норм закону та обставин справи дає підстави для висновку, що [PERSON] уклала з [PERSON] договір кредиту №15-07/КР від 01.02.2007 року, за яким отримала кошти, а тому мала обов'язок погасити наданий їй кредит, відсотки та комісію за користування в повному обсязі в порядку та на умовах, передбачених Договором, але не виконала своєчасно своїх зобов'язань. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). За умовами кредитного договору №15-07/КР від 01.02.2007 року [PERSON] зобов'язалася повернути кредит, відсотки за користування кредитом та комісію щомісячними платежами до 31.01.2014 року. Проте первісний кредитор [PERSON] скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст.1050 ЦК України та п.5.3.2 Договору, змінив строк виконання зобов'язання, 03.09.2009 року звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за договором кредиту та розірвання кредитного договору, який було задоволено, достроково стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором кредиту в повному обсязі станом на 03.08.2009 року в гривневому еквіваленті в розмірі 34836,42 грн., в тому числі тіло кредиту 4280,87 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 34161,34 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 34,54 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 275,63 грн., прострочена комісійна винагорода 50,01 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 328,42 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 2,23 дол. США в еквіваленті 17,80 грн., нарахована комісійна винагорода за користування кредитом 3,22 грн.. Незважаючи на наведене, ТОВ "Кредитні ініціативи" повторно звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] станом на 01.08.2014 року по тілу кредиту в розмірі 4280,87 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 51213,25 грн., по відсотках 696,33 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 8330,39 грн., по комісії 129,46 дол. США в еквіваленті по курсу НБУ 1548,77 грн., пеня із застосуванням строку позовної давності в еквіваленті по курсу НБУ 8530,30 грн. Судом встановлено, що 17.12.2012 року між ПАТ "[PERSON] комерційний промислово-інвестиційний банк", який є правонаступником [PERSON] комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором №15-07/КР від 01.02.2007 року, укладеним с [PERSON] Частинами 1, 3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобовязанні допускається протягом усього часу існування зобовязання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування від відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторонни (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). (ст.1078 ЦК України). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином за умовами договору відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, до нового кредитора ТОВ "Кредитні ініціативи" перейшли права первісного кредитора [PERSON] комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав за договором кредиту №15-07/КР від 01.02.2007 року, укладеного з [PERSON] З огляду на наведене, враховуючи, що судовим рішенням достроково стягнуто з [PERSON] на користь первісного кредитору заборгованість за договором кредиту №15-07/КР від 01.02.2007 року, тому новий кредитор ТОВ "Кредитні ініціативи" не має права повторно звертатися до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту, яка раніше вже була стягнута достроково станом на 03.08.2009 року. Тому в цій частині позов ТОВ Кредитні ініціативи" не підлягає до задоволення. Разом з тим, відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В п.6.5. Договору передбачено, що Позичальник сплачує проценти в розмірі 9,5% річних від простроченої суми згідно ч.2 ст.625 ЦК України. Згідно з п. 3.3. Договору, у випадку прострочення Позичальником зобов'язань по погашенню одержаного ним кредиту, проценти за користування ним продовжують нараховуватись в розмірі, передбаченому договором. В п.17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" дано роз'яснення, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з'ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору. 03.09.2009 року первісний кредитор звертався до суду із позовною вимогою про розірвання договору. З цього питання Крюківським районним судом було ухвалено додаткове рішення від 03.03.2015 року, набравше законної сили 20.05.2015 року, яким розірвано кредитний договір №15-07/КР від 01.02.2007 року, укладений між [PERSON] комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) і [PERSON] Згідно ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, зобов'язання [PERSON] за договором кредиту №15-07/КР від 01.02.2007 року в період з 04.08.2009 року по 01.08.2014 року не припинені. Відповідачем та його представником не оскаржувався розмір нарахованої позивачем заборгованості за договором кредиту за період з 04.08.2009 року по 01.08.2014 року. Не заявлялось клопотання про призначення експертизи для перевірки правильності розрахунків заборгованості за договором кредиту. Згідно з принципами замагальності та диспозитивності судового процессу, встановлених в ст.10, ст.11, ст.60, ст.61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьоо Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленя рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стянути з відповідача [PERSON] на користь нового кредитора ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за договором кредиту №15-07/КР від 01.02.2007 року за період з 04.08.2009 року по 01.08.2014 року в розмірі, заявленному в позовних вимогах в гривневому еквіваленті, згідно з поданим позивачем розрахунком за виключенням заборгованості, достроково стянутої судовим рішенням станом на 03.08.2009 року, а саме 17585,76 грн., в тому числі: по тілу кредиту 4280,87 дол. США - 4280,87 дол. США=0 по відсоткам за користування кредитом 696,33 дол. США 34,54 дол. США 2,23 дол США = 659,56 дол. США., в еквіваленті по курсу НБУ 7888,34 грн. по комісії 1548,77 грн.-50,01 грн. 3,22 грн. = 1495,54 грн. по пені 8530,30 грн. 328,42 грн. = 8201,88 грн. Відповідно до наведеного принципу змагальності та диспозитивності, суд не має права вийти за межі позовних вимог. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності для звернення до суду за захистом щодо порушення зобов'язань [PERSON] за договором кредиту №15-07/КР від 01.02.2007 року. Так, відповідно до ст.256 ЦК України, Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. В ст. 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. В п.6.10 Договору №15-07/КР від 01.02.2007 року, укладеного з [PERSON], встановлено строк позовної давності по кредитним зобов'язанням тривалістю 10 років. Згідно з умовами договору №15-07/КР від 01.02.2007 року зобов'язання повинні виконуватись щомісячними платежами згідно з графіком до 31.01.2014 року. Проте в 2009 році первісний кредитор скористався своїм правом, передбаченим ст. 1050 ЦК України та п. 5.3.2. Договору, 03.09.2009 року звернувся до суду і достроково в повному обсязі стягнув з відповідача заборгованість за договором кредиту станом на 03.08.2009 року. Тому строк виконання зобов'язання рахується саме з цієї дати. Враховуючи, що позивач звернувся до суду за захистом 14.10.2014 року, тому на момент звернення до суду не сплинув встановлений в договорі строк позовної давності тривалістю 10 років. А тому клопотання представника відповідача про відмову в задоволенні позову з підстав пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду за захистом не підлягає до задоволення. Хоча предмет застави автомобіль і знаходиться на зберіганні первісного кредитора ПАТ "Промінвестбанк", проте відповідач та його представник не подали суду доказів про його примусову реалізацію органами виконавчої служби, чи переведення прав на нього, а тому вартість автомобіля не може бути зараховано для погашення заборгованості за договором кредиту. З огляду на наведене, позовні вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК Україні, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial