Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів кожного місяця, але не менше 50% прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку, стягнення аліментів починати з моменту звернення до суду. Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що [PERSON] і [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] . На теперішній час їх донька навчається в Київському університеті ім. Бориса Грінченка на факультеті за спеціальністю право, денна форма навчання. Оскільки їх донька навчається на денній формі, то не має можливості самостійно забезпечувати власні потреби в повній мірі. При цьому стипендії не отримує, у зв"язку з чим знаходиться на утриманні позивача, яка офіційно працевлаштована, але її доходу не вистачає для покриття всіх необхідних витрат, пов"язаних з навчанням та проживанням доньки. Позивач самостійно не має змоги повною мірою оплачувати навчання та потреби доньки. При цьому, позивач через проблеми із доров"ям періодично проходить обстеження та потребує лікування, що підтверджується виписним епікризом, консультативним висновком та протоколами обстеження № 10918, 13949. Відповідач добровільно надавав доньці допомогу у сумі 1500 грн. щомісяця, але цих коштів недостатньо для проживання та навчання дитини. На надання допомоги у більшій сумі відмовився, а коли дізнався, що позивач планує звернутися до суду - припинив надавати дочці допомогу. Так, позивачкою [PERSON] в інтересах доньки укладено договір про надання освітніх послуг, відповідно до якого донька прийнята на навчання строком на 4 роки. Загальна вартість навчання, згідно договору становить 74000 грн., а відповідно вартість навчання за рік складає 18500 грн. 25.05.2018 року позивачкою, в інтересах доньки укладено додатковий договір до договору про навчання, відповідно до якого розмір оплати за навчання змінено і становить 84721 грн., а відповідно 22720,50 грн. за рік, про що свідчить додатковий договір до укладеного договру № 206/17-ФПМВ. Позивачкою оплачено за період навчання - 61995 грн., а саме: 2017 рік - 9250 грн., 2018 рік - 19610 грн., 2019 рік - 21760 грн., 2020 рік - 11375 грн. Крім того, донька сторін проживає в гуртожитку, плата за який з 2018 року склала - 15068 грн. Оплата додаткових послуг з експлуатації та господарського обслуговування допоміжних приміщень в гуртожитку складає - 7655 грн. Донька продовжує проживати в гуртожитку. Безумовним є те, що крім вказаних витрат у дитини наявні витрати на харчування, одяг, учбову літературу, транспортні витрати на періодичні поїздки з смт. Каланчак до м. Київ та у зворотньому напрямку, з гуртожитку до учбового закладу та на зворотню дорогу, тощо. Разом з тим, позивачці достеменно відомо, що відповідач отримує пенсію та заробітну плату, оскільки офіційно працевлаштований. Враховуючи викладене, вважає, що відповідач спроможний сплатувати аліменти. Ухвалою суду від 10.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та витребовано докази за клопотанням представника позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] підтримав вимоги [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаних позовних вимог та пояснив, що має на своєму утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу. Також пояснив, що він дійсно отримує пенсію та заробітну плату в середньому розмірі 4025 грн., однак сплачувати аліменти на повнолітню дитину в тому розмірі в якому просить позивач немає змоги, оскільки він, його неповнолітня дитина та дружина [PERSON] хворіють, що підтверджується відповідними епікризами. Крім того з отриманих ним коштів він сплачує ще комунальні послуги, що також підтверджується відповідними квитанціями про їх сплату. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] запис № 18, складений Каланчацьким ВРАГС Херсонської області 25 лютого 2000 року. [INFO] донька сторін [PERSON] досягла повноліття. Однак, вона не має можливості самостійно забезпечити себе матеріально, оскільки продовжує навчатися у Київському університеті ім. Бориса Грінченка на факультеті за спеціальністю право, денна форма навчання, що підтверджується довідкою від 12.02.2020 року № 53, виданою деканом Київського університету ім. Бориса Грінченка Грицяком І.А . Згідно договору № 206/17-ФПМВ загальна вартість навчання за весь строк складає 74000, з них 61995 позивачкою вже сплачена за навчання доньки. 25.05.2018 року позивачкою, в інтересах доньки укладено додатковий договір до договору про навчання, відповідно до якого розмір оплати за навчання змінено і становить 84721 грн., а відповідно 22720,50 грн. за рік, про що свідчить додатковий договір до укладеного договру № 206/17-ФПМВ. Крім того, донька сторін проживає в гуртожитку, плата за який з 2018 року склала - 15068 грн. Оплата додаткових послуг з експлуатації та господарського обслуговування допоміжних приміщень в гуртожитку складає - 7655 грн. Згідност.198 СК Українибатьки зобов`язані утримувати своїх повнолітній непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК Українипередбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюютьсяглавою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зстаттею 200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] отримує пенсію, що підтверджується довідкою форми ОК-5 індивідуальні відомості про застраховану особу, з якої вбачається що останній отримує пенсію в середньому 5000 грн. на місяць. Крім того, згідно довідки яка видана директором ТОВ "Український рисовий елеватор" відповідач [PERSON] працює на посаді начальника охорони сторожової і отримує заробітну плату в середньому розмірі 4219,80 грн. З поданого свідоцтва про хворобу № 285р/нс вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно перебував на стаціонарному обстеженні, яке пов"язане з вирішенням питання про придатність останнього до військової служби та не містить даних про лікування. Подані квитанції про купівлю медичних препаратів на загальну суму 1100,2 грн. суд до уваги не приймає, оскільки вказані кватанції видані квітнем та березнем 2020 року, в той час як обстеження відповідач проходив в 2015 році, а його донька в серпні-вересні 2019 року. При визначені розміру аліментів суд враховує той факт, що на утриманні відповідача знаходиться одна неповнолітня дитина, а також той факт, що в матеріалах справи відсутні докази про неможливість сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі. Суд вважає, що такий розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Враховуючи вищезазначені обставини в їх сукупності, положення ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, матеріальну спроможність відповідача та наявність у нього можливості надавати доньці допомогу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х річного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягнення судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial