Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом зазначаючи, що 16 липня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 27.10.2009 року рішенням Сумського районного суду Сумської області шлюб розірвано, а з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. Починаючи з листопада 2015 року відповідач повністю відмовився сплачувати аліменти на неповнолітнього сина. Загальна заборгованість за невиплачені аліменти становить 8933,13 гривень. Сума неустойки виглядає наступним чином: Дата сплати аліментівЗаборгованість по аліментам, грн.Кількість днів простроченняРозмір відсотків неустойкиЗаборгованість по неустойці листопад 2015649, 87301%194,61 грудень 2015649, 87311%201,45 січень 2016783,56311%242,90 лютий 2016783, 56291%227,23 березень 2016783, 56311%242,90 квітень 2016783, 56301%235,06 травень 2016783,56311%242,90 червень 2016783, 56301%235,06 липень 2016783, 56311%242,90 серпень 2016783, 56311%242,90 вересень 2016783, 56301%235,06 жовтень 2016581,35241%139,52 Всього:2682,49 Тому просила стягнути з відповідача заборгованість по аліментах та неустойку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пославшись на те, що він був безробітним, в квітні 2016 року він отримав травму, аліменти не платив із-за травми, але дитині надавав кошти, допомагала його мати, крім того має на утриманні троє дітей, працює з жовтня 2016 року і на даний час сплачує аліменти. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27.10.2009 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO].( ар.с.6). З довідки Ковпаківського ВДВС м.Суми від 24.10.2016 року вбачається, що згідно матеріалів виконавчого провадження заборгованість станом на 01.11.2015 року відсутня, за період з 01.11.2015 року по 23.10.2016 року включно визначена заборгованість по аліментах на суму 8933,13 грн.( ар. с. 5). У відповідності з ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Відповідно до розрахунків, наданих позивачкою, пеня складає 2682,49 грн. Порядок та методика розрахунків сторонами фактично не оспорюється і не суперечить положенням, що містяться в правовому висновку Верховного Суду України, який на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 вересня 2013 року розглянув справу № 6-81 цс 13, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за аліментами та пені від суми несплачених аліментів (офіційний веб-сайт Суду (http://www.scourt.gov.ua) підрозділ "Постанови у справах цивільної юрисдикції" розділу "Рішення Верховного Суду України". При цьому був зроблений правовий висновок про те, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів необхідно зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Отже, суд вважає встановленим, що загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 2682,49 грн., які позивачка просить стягнути з відповідача. Разом з тим, вирішуючи питання про розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з розяснень, що містяться в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у відповідності з якими передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки /пені/ настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Таким чином, визначаючи розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що [PERSON] мав травму, внаслідок якої перебував на лікуванні( ар.с. 14,15), з 25 червня 2015 року по 18 березня 2016 року перебував на обліку Сумському районному центрі зайнятості як безробітний, на даний час перебуває в іншому шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей і матеріальний стан відповідача не дозволяє йому сплачувати пеню в розмірі, про який йдеться в позові [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, з врахуванням зазначених обставин суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 500 гривень неустойки (пені), відмовивши в іншій частині за безпідставністю позовних вимог. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved