Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У травні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ", за участю третіх осіб: Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ", Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, Головного управління Державного податкової служби у Донецькій області про зобов`язання сплатити страхові внески, обґрунтувавши свої вимоги тим, що в період з 20.05.1996 року по 12.10.2019 року вона працювала в ДП "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ", який здійснював відрахування з моєї заробітної плати, як застрахованої особи, за період з січня 1998 року по квітень 2017 року, починаючи з квітня 2017 року по 12.10.2019 року, дату звільнення позивача відрахування з заробітної плати у відповідні органи не здійснювалися, що призвело до того, що за вказаний період їй не був нарахований трудовий стаж, що позбавило її гідного пенсійного забезпечення. Вважає, що відповідач порушує вимоги Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та просить суд зобов`язати Дочірнє підприємство "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ", нарахувати та сплатити страхові внески за [PERSON] , до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України за період з 01.04.2017 року по 12.10.2019 року. Відповідач представник Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 180 ЦПК України. Представник третьої особи Головного управління Державного податкової служби у Донецькій області до суду не з`явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, оскільки останній повідомлений про час, дат та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву відповідно до якої справу просила розглянути у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України. Представник третьої особи Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, до суду не з`явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.53) Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" до суду не з`явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав пояснення на позов, відповідно до яких просив виключити себе з кола третіх осіб по зазначеній цивільній справі (а.с.38-40). 25.08.2020 року до суду надійшов лист з Головного управління Державного податкової служби у Донецькій області, стосовно звернення Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" з заявою про звільнення ДП "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" від сплати єдиного соціального внеску (ЄСВ) на період проведення антитерористичної операції, згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та наданих останньому відповідно доцього роз`яснень (а.с.57-60). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою підготовчого засідання від 12.06.2020 року по справі закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд, встановлено порядок з`ясування обставин (а.с.30). Ухвалою суду від 24.06.2020 року, витребувано з Слов`янської державної податкової інспекції Слов`янсько-Лиманського управління Головного управління ДПС у Донецькій області інформацію, щодо звернення Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" з заявою про звільнення ДП "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" від сплати єдиного соціального внеску (ЄСВ) на період проведення антитерористичної операції, згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", та відомості щодо результатів розгляду вказаної заяви (а.с.32) Відповідь судом отримано. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 20.05.1996 року по 12.10.2019 року перебувала у трудових відносинах з ДП "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ", що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] (а.с.7-8). З Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК - 5), вбачається, що страхувальником - ДП "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" не сплачені обов`язкові податкові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з квітня 2017 року по 12.10.2019 року (а.с.15-17). V. Оцінка Суду. Статтею 29 "Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", передбачена відповідальність страховиків за невиконання або неналежне виконання умов страхування, згідно з якою вони несуть відповідальність відповідно до законодавства за шкоду, заподіяну застрахованим особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання матеріального забезпечення та соціальних послуг, встановлених законодавством. Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що цей закон, розроблений відповідно до Конституції України та "Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/ або є платниками відповідно до цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. З Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суб`єктами солідарної системи є: застраховані особи, а в окремих випадках, визначених цим Законом, - члени їхніх сімей та інші особи; страхувальники; Пенсійний фонд; уповноважений банк; підприємства, установи, організації (далі - організації), що здійснюють виплату і доставку пенсій. Статтею 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено принципи загальнообов`язкового пенсійного страхування, якими, зокрема, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; диференціація розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу); державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; відповідальність суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків. Згідно норми ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) доходу на який відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь - яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Відповідно до ст. 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат та їх пенсійних активів, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках. Таким чином, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач є страхувальником, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», також є платником єдиного внеску, а позивач є застрахованою особою, але не є платником єдиного внеску. Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний: 1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; 2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; 4) подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю… Згідно абз. 1 ст. 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України" від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час вирішення справи Президентом України, Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває. Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України „Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням від 30.10.2014 року № 1053-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, м. Слов`янськ Донецької області віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Відповідно до положень Закону України Про тимчасові заходи на період проведення АТО з 14.04.2014 року та до закінчення АТО, платники єдиного внеску, які здійснюють діяльність на території проведення АТО звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених ч.2 ст. 6 Закону України, визначених ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». У відповідність до п. 9-3 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону. Податкова інформація про суми недоїмки платників єдиного внеску, визначених абзацом першим цього пункту, зберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів в окремому (позабалансовому) порядку. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. N1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. N 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція". Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року у справі №826/18327/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року, визнано не чинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015р. №К/800/19383/15 відкрите касаційне провадження у вказаній справі та зупинене виконання постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року до розгляду касаційної скарги у Вищому адміністративному суду України. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.07.2015р. №К/800/19383/15 касаційна скарга задоволена частково, постанова окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року у справі №826/18327/14, та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року скасована, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Таким чином розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р" на даний час діє. За таких обставин п.9-3 Розділу 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" застосовувати як підставу звільнення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування застосовувати не можливо. Крім того, право на виплати зі сфери соціального забезпечення включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні у справі «Міллер проти Австрії» від 16 грудня 1974 р. Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 р.: якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності. Цей принцип було значно розширено у рішенні «Стек та інші проти Сполученого Королівства». Суд наголосив на тому, що в сучасній демократичній державі багато осіб протягом усього свого життя або ж його частини, коли йдеться про засоби для існування, перебувають у повній залежності від виплат за соціальним страхуванням або соціальним забезпеченням. В правових системах багатьох країн визнається, що такі особи потребують певного забезпечення, і відтак для них передбачається, що в разі дотримання умов, за яких вони можуть скористатися цими встановленими для них виплатами, вони автоматично будуть отримувати відповідні виплати. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання щодо стягнення з відповідача судового збору позивач відповідно до позову не ставить. На підставі викладеного і

Outcome: approved