Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

11 травня 2021 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, направивши позовну заяву засобами поштового зв`язку, яка отримана судом 29 січня 2021 року. Позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1619382 від 10 грудня 2019 року у розмірі 20400,00 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 2270,00 грн. На обґрунтування позовних вимог вказує, що 10 грудня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладений кредитний договір за № 1619382 про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви на отримання кредиту від ТОВ «ФК "ЦФР"», підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту і умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК "ЦФР"» становлять кредитний договір. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 23 квітня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 20400,00 грн., яка складається із: 10000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, у тому числі: 5400,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5000,00 грн. сума заборгованості за пенею. 10 грудня 2019 року між ТОВ «ФК "ЦФР"» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» укладено договір відступлення прав вимоги № 1619382, у відповідності до якого ТОВ «ФК "ЦФР"», а ТОВ «ФК "ЄАПБ"» прийняло належні ТОВ «ФК "ЦФР"» права грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі божників (портфель заборгованості), у тому числі, [PERSON] . Ухвалою від 31 травня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 22 червня 2021 року. У судове засідання 22 червня 2021 року учасники справи не з`явилися. 31 травня 2021 року за вх. № 5186/21 до Кобеляцького районного суду надійшло клопотання представника позивача, Летун Тетяни Віталіївни , у якому остання прохає розгляд справи проводити за відсутності позивача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 38-39). Відповідач, [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 44), про причини неявки та їх поважність не повідомляв, відзив на позовну заяву не подавав. Будь-яких заяв, клопотань з процесуальних питань чи з приводу позовних вимог по суті від відповідача до суду не надходило. Ухвалою від 22 червня 2021 року постановлено здійснювати заочний розгляд цієї справи на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідач о 19:36:44 10.12.2019 [PERSON] , шляхом використання одноразового ідентифікатора, підписано договір із Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» № 1619382 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (а.с. 5-6), графік платежів до договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1619382 від 10.12.2019 (а.с. 7) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 8-9), згідно з якими [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 гривень строком на 30 днів шляхом перерахування Кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки. За змістом цього Договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в загальній сумі 10000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути Позику та сплатити проценти за користування Позикою. Позика видається на строк 30 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування Позикою: знижена процентна ставка становить 1,53 % від суми Позики за кожен день користування Позикою (558,45 % річних) у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору; стандартна процентна ставка становить 1,80 % від суми Позики за кожний день користування Позикою (657,00 % річних) у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору; стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.8, 3.4 цього Договору. Визначена загальна вартість Позики на дату укладення Договору: за зниженою ставкою - 14590,00 гривень; за стандартною ставкою - 15400,00 гривень. У випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором повністю та у встановлений строк, Клієнт має право ініціювати продовження строку користування Позикою та зміну дати погашення Позики, шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та не сплачених на дату платежу процентів. Після отримання Товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява Клієнта про продовження строку користування Позикою вважається поданою. Після вчинення Клієнтом дій згідно з пунктом 1.7 цього Договору та у разі, якщо залишок суми Позики складає не менше ніж 400 гривень, Товариство має право, але не обов`язок, продовжити строк користування Позикою. Новий строк користування Позикою обчислюється з дня, наступного за днем вчинення Клієнтом дій згідно з пунктом 1.7 цього Договору та дорівнює 30 днів. Нова дата повернення Позики відображається в Особистому кабінеті Клієнта. Протягом нового строку користування позикою проценти (відсотки) нараховуються за стандартною процентною ставкою. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за Позикою за фактичну кількість календарних днів користування Позикою, щоденно, починаючи з дня надання Позики, в межах строку надання Позики, визначеного у пункті 1.2 цього Договору, за виключенням дати повернення Позики та сплати нарахованих процентів, зазначеної у Графіку платежів, та в межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування Позикою відповідно до пункту 1.8 цього Договору. Умови застосування зниженої процентної ставки - дотримання Клієнтом терміну повного повернення Позики, зазначеного у Графіку платежів, недопущення прострочення виконання зобов`язання більше 3 календарних днів. У разі недотримання умов застосування зниженої процентної ставки, нарахування процентів здійснюється на умовах пункту 3.2, але за стандартною процентною ставкою. У разі порушення Клієнтом строків виконання зобов`язань за Договором позичальник зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 1200,00 гривень на 4 день невиконання або неналежного виконання; у розмірі 300,00 гривень починаючи з 5 дня невиконання або неналежного виконання та за кожний наступний день невиконання або неналежного виконання. Штрафи за Договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені) нарахованої за порушення Клієнтом зобов`язань за цим Договором, не може перевищувати 50 % суми, одержаної Клієнтом, і становить 5000 гривень. За графіком платежів до Договору, дата повернення Позики та сплати нарахованих процентів: 09.01.2020. Сума позики: 10000,00 гривень. Сума нарахованих процентів: 4590,00 гривень. Разом до оплати: 14590,00 гривень. Згідно з договором факторингу № 23042020 від 23 квітня 2020 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) (а.с. 11-12), а також відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 23.04.2020 (а.с. 13) та витягу з Реєстру боржників (а.с. 16), за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать Клієнту, зокрема щодо [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором № 1619382 на загальну суму 20400 гривень, у тому числі: сума заборгованості за основною сумою боргу - 10000,00 гривень; сума заборгованості за відсотками - 5400,00 гривень; сума заборгованості за пенею, штрафами - 5000,00 гривень. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до Картки обліку Інформації за укладеним договором № 1619382 від 10.12.2019, позичальник [PERSON] (а.с. 19), заборгованість останнього за вказаним договором складається із заборгованості за сумою основного боргу в сумі 10000,00 гривень, заборгованості за нарахованими процентами за стандартною процентною ставкою в сумі 5400,00 гривень, та із заборгованості за штрафами, нарахованими відповідно до умов пункту 4.4.3 Договору в сумі 5000,00 гривень. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення нарахованої за договором пені, то наданими позивачем доказами правомірність нарахування пені та саме такий її розмір не підтверджуються. Укладаючи договір від 10.12.2019 № 1619382 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, кредитор та позичальник (відповідач) не встановили розмір пені, який підлягає нарахуванню та сплаті у разі несвоєчасного повернення кредиту. Умови наданого позивачем кредитного договору таких домовленостей не містять. У картці обліку (Інформація за кредитним договором) також відсутня інформація про розмір (у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання) та суму нарахованої пені. По тексту позовної заяви позивач так само не наводить ані погоджений із відповідачем розмір пені у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, ані період, за який така пеня нараховувалася з урахуванням того, що позика (споживчий кредит) була видана на 30 днів за умовами договору. За договором, на умовах якого ґрунтуються позовні вимоги, сторони домовлялись про сплату штрафу у граничному розмірі 5000,00 гривень, але позивач позовні вимоги про стягнення з відповідача суми штрафу, який не є тотожним пені, не заявляв, позовні вимоги наведеним не обґрунтовував. Про стягнення з відповідача суми процентів за користування кредитом чи трьох відсотків річних від простроченої суми у відповідності до ст. 625 ЦК України також не просив. Вимоги про стягнення з відповідача та заборгованості за штрафами, нарахованими відповідно до умов пункту 4.4.3 Договору в сумі 5000,00 гривень, позивач не заявляв та її не обґрунтовував. Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 5000,00 гривень є необґрунтованими, оскільки розмір пені не був встановлений договором та не встановлений законом. Вимогу про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦКУ позивач не заявляв, розрахунок заборгованості за процентною ставкою, прямо передбаченою ч. 2 ст. 625 ЦКУ, чи договором, позивач до суду не подав.

Outcome: partial