Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON], про зобов'язання укласти договір. Позовна заява мотивована тим, що 21.02.2014 року позивач придбав квартиру [ADDRESS] за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №335. Право власності на дану квартиру у позивача виникло з моменту його державної реєстрацій, а саме з 21.02.2014 року. 19.06.2014 року позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти договір про надання послуг з централізованого опалення (оскільки постачання гарячої води в квартирі відсутнє) без урахування боргу попереднього власника (якщо такий є) з проханням зазначити період його виникнення та суму. В серпні 2014 року позивач отримав відповідь на пропозицію, що по особовому рахунку № [NUMBER] за вищевказаною адресою станом на 01.07.2014 року рахується заборгованість в сумі 11 568,35 грн., яка не розмежована судом з попереднім власником квартири, а тому, укласти договір з позивачем можливо лише за умови включення цієї заборгованості в договір. До відповіді було надано два підписаних примірники договору № [NUMBER] від 01.07.2014 року, в пункті третьому якого зазначено заборгованість в сумі 11 586,35 грн. Позивач вважає, що відповідач незаконно нарахував йому вказану суму за послуги, які він не отримував, а його правова позиція хибна, оскільки не відповідає чинному законодавству. Між колишнім власником квартири [PERSON] та відповідачем виникли зобов'язальні правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, за якими оплату мала проводити особа, яка їх споживала. Покладення ж боргу на нового власника квартири можливе лише за його згодою, а не автоматично. Такої згоди позивач не давав. Законодавством України не передбачено, що відчуження нерухомості змінює сторони у зобов'язанні, оскільки послуги надаються особі, а не речі. Вимагати від [PERSON] оплати житлово-комунальних послуг може кредитор у зобов'язанні з їх надання, тобто КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", а не позивач. Невиконання ж пункту 7.1 договору купівлі-продажу, за яким [PERSON] зобов'язалась погасити борг за житлово-комунальні послуги, не тягне жодних правових наслідків для сторін цього договору, оскільки таку оплату вона має провести не на користь позивача, а на користь відповідача. Таким чином, з часу набуття права власності на квартиру, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання житлово-комунальних послуг та саме з цього часу він має обов'язок їх оплатити. З підстав, зазначених вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила суд зобов'язати КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" укласти з позивачем договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартирі [ADDRESS] без урахування заборгованості попереднього власника [PERSON] в сумі 8874 грн. 43 коп. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов з урахуванням уточнених позовних вимог визнала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 335, позивач [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с. 4, 5). Право власності позивача на зазначену вище квартиру зареєстровано з 21.02.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2014 року (а.с. 6). 19.06.2014 року позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартиру [ADDRESS], на що отримав відповідь (лист від 18.07.2014 року за № 09/1433), в якій відповідач зазначив, що облік нарахувань з централізованого теплопостачання у вищевказану квартиру здійснюється по особовому рахунку № [NUMBER]. Станом на 01.07.2014 року за даним особовим рахунком рахується заборгованість в сумі 11 568,35 грн., яка не розмежована судом з попереднім власником квартири, а тому укласти договір з позивачем можливо лише за умови включення цієї заборгованості в договір (а.с. 7). До зазначеної відповіді надано два примірники договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № [NUMBER] від 01.07.2014 року, в пункті третьому якого зазначено, що заборгованість за надані послуги з теплопостачання на момент підписання договору становить 11 586,35 грн. (а.с. 8, 9). До моменту набуття права власності на квартиру житлово-комунальних послуг від відповідача позивач не отримував, договорів та інших правочинів або юридичних фактів, актів цивільного законодавства, рішень суду, які б створювали зобов'язання зі сплати за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в період до 21.02.2014 року немає. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відношення в сфері житлово-комунальних послуг між учасниками ґрунтуються виключно на договірних засадах. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положеннями ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій особи, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності, завдання майнової ( матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання певної дії. Положеннями ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника)надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Як визначено статтею 162 ЖК Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, законодавство не містить положень, згідно з якими на покупця квартири покладався б обов'язок перевіряти наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги попередніх власників, і включати ці відомості до договору купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач не є правонаступником попереднього власника квартири і зобов'язаний сплачувати за житлово-комунальні послуги з моменту виникнення права власності на квартиру і надання йому таких послуг. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved