Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (заповіту) та визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 29 січня 2001 року їх мати [PERSON], яка померла [INFO], склала заповіт, який посвідчений секретарем Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за реєстровим номером № 08 на ім'я [PERSON] та на ім'я [PERSON]. На даний час вони мають намір оформити свідоцтво про право на спадщину відповідно до заповіту на свої імена, однак в державній нотаріальній конторі їм було відмовлено з тих підстав, що у заповіті матері [PERSON] допущена помилка, оскільки існує розбіжність їх прізвища, ім'я, по батькові зазначених в свідоцтві про народження та заповіті, а саме: замість вірного прізвища за свідоцтвом про народження та паспортом - «[PERSON]», у заповіті зазначено - «[PERSON]» та замість вірного імені за свідоцтвом про народження та паспортом - "[PERSON]" у заповіті зазначено "[PERSON]". У зв'язку з такими обставинами нотаріусом їм було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту від імені [PERSON], посвідченого секретарем Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за реєстровим № 08 на ім'я [PERSON] та [PERSON]. Після смерті їх матері [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (свідоцтво на право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 19.10.2010 р. на підставі рішення виконкому Почино-Софіївської сільської ради №20 від 07.09.2010 р.) та земельної ділянки (Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП № б/н, виданого 12.01.1998 р. Почино-Софіївською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Почино-Софіївської сільської ради №39 від 20.10.1997 р. та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за Мд №3476) розміром 0,321 га, на якій знаходиться житловий будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS]; а також земельна ділянка (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 034105, виданого 18.12.2002р. Магдалинівською райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Магдалинівської райдержадміністрації №711-р від 13.11.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за МД №10382) розміром 5,280 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. У заповіті, який був посвідчений 29.01.2001 року за реєстровим № 08 від імені [PERSON], спадкоємцями усього майна померлої є вони: [PERSON] та [PERSON]. У встановлений законодавством строк вони звернулись у Магдалинівську державну нотаріальну контору, де подали заяви про прийняття спадщини за заповітом, однак їм було відмовлено з підстави розбіжності написання в заповіті прізвища та імені спадкоємців, відповідно до виданих на їх ім'я документів. У відповідності до ст. 1278 Цивільного кодексу України вони, як єдині спадкоємці за заповітом, вирішили розподілити спадщину між собою та домовились між собою про те, що [PERSON] успадковує земельну частку (пай) розміром 5,280 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, а [PERSON] успадковує житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку розміром 0,321 га, на якій знаходиться житловий будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з викладеним вимушені звернутись до суду з даним позовом та просять встановити, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений 29 січня 2001 року за реєстровим № 08 на ім'я [PERSON] та на ім'я [PERSON], належить [PERSON] та [PERSON]; визнати право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], земельної ділянки розміром 0,25 га та земельної ділянки розміром 0,071 га, згідно Державного акта серії ДП № б/н, виданого 12.01.1998 р. Почино-Софіївською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Почино-Софіївської сільської ради №39 від 20.10.1997 р. та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за Мд №3476, що розташована в [ADDRESS], після смерті [PERSON] за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом; визнати право власності на спадкове майно, що складається з земельної ділянки розміром 5,280 га, згідно Державного акта серії III-ДП № 034105, виданого 18.12.2002 р. Магдалинівською райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Магдалинівської райдержадміністрації №711-р від 13.11.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за МД №10382, що знаходиться на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, після смерті [PERSON] за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом. У попереднє судове засідання позивачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явились, до суду надали заяви (а.с. 39, 40), згідно яких заявлені вимоги підтримують повністю, просять суд їх задовольнити та справу розглянути в їх відсутність. Представник відповідача Почино-Софіївської сільської ради у попереднє судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 38), згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи у попереднє судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не з'явилась, до суду надано заяву (а.с. 22), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, проти позову не заперечує. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення при попередньому розгляді справи, згідно ст.ст. 130, 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2001 року мати позивачів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - [PERSON], [INFO] (а.с. 9), яка померла [INFO] про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 8), склала заповіт, який посвідчений секретарем Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за реєстровим номером № 08 (а.с. 10) на ім'я [PERSON] та на ім'я [PERSON], заповідаючи останнім все своє майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, а також все те, що належатиме їм за законом. На даний час позивачі, як єдині спадкоємці за заповітом, при відсутності спадкоємців за законом (а.с. 14), які мають право на обов'язкову частку у спадщині, бажають отримати свідоцтва про право на спадщину відповідно до заповіту на свої імена, однак в державній нотаріальній конторі в письмову вигляді (а.с. 33) було відмовлено з тих підстав, що у заповіті від імені [PERSON] допущена помилка, оскільки існує розбіжність прізвища, ім'я, по батькові позивачів зазначених в свідоцтві про народження та заповіті, а саме: замість вірного прізвища за свідоцтвом про народження та паспортом - «[PERSON]», а у заповіті зазначено - «[PERSON]» та замість вірного імені за свідоцтвом про народження та паспортом - "[PERSON]" у заповіті зазначено "[PERSON]" та нотаріусом було роз'яснено позивачам право на звернення до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту від імені [PERSON], посвідченого секретарем Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за реєстровим № 08 на ім'я [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [INFO] [PERSON] залишилось належне їй спадкове майно, що складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (свідоцтво на право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 19.10.2010 р. на підставі рішення виконкому Почино-Софіївської сільської ради №20 від 07.09.2010 р.) (а.с. 15, 16) та земельної ділянки (Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП № б/н, виданого 12.01.1998 р. Почино-Софіївською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Почино-Софіївської сільської ради №39 від 20.10.1997 р. та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за Мд №3476) розміром 0,321 га, на якій знаходиться житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 17); а також земельна ділянка (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 034105, виданого 18.12.2002р. Магдалинівською райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Магдалинівської райдержадміністрації №711-р від 13.11.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за МД №10382) розміром 5,280 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с. 12, 18). У встановлений законодавством строк позивачі звернулись у Магдалинівську державну нотаріальну контору, де подали заяви про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 26, 27), однак їм було відмовлено (а.с. 33) з підстави розбіжності написання в заповіті прізвища та імені спадкоємців, відповідно до виданих на їх ім'я документів. У відповідності до ст. 1278 Цивільного кодексу України позивачі, як єдині спадкоємці за заповітом, розподілили спадщину між собою, домовившись між собою про те, що [PERSON] успадковує земельну частку (пай) розміром 5,280 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, а [PERSON] успадковує житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку розміром 0,321 га, на якій знаходиться житловий будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39, 40). В зв'язку з викладеним позивачі звернулись до суду з даним позовом та просять встановити, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений 29 січня 2001 року за реєстровим № 08 на ім'я [PERSON] та на ім'я [PERSON], належить [PERSON] та [PERSON]; визнати право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], земельної ділянки розміром 0,25 га та земельної ділянки розміром 0,071 га, згідно Державного акта серії ДП № б/н, виданого 12.01.1998 р. Почино-Софіївською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Почино-Софіївської сільської ради №39 від 20.10.1997 р. та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за Мд №3476, що розташована в [ADDRESS], після смерті [PERSON] за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом; визнати право власності на спадкове майно, що складається з земельної ділянки розміром 5,280 га, згідно Державного акта серії III-ДП № 034105, виданого 18.12.2002 р. Магдалинівською райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Магдалинівської райдержадміністрації №711-р від 13.11.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за МД №10382, що знаходиться на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, після смерті [PERSON] за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом (а.с. 1, 2, 3, 4, 5-7). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвища, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або в паспорті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, при цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлено той факт, що заповіт від імені [PERSON] від 29 січня 2001 року, посвідчений секретарем Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 08 на ім'я [PERSON] та на ім'я [PERSON], дійсно належить [PERSON] та [PERSON]. Право позивачів на спадщину в порядку спадкування за заповітом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами приведеними та проаналізованими судом вище, а також копією спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] за № 267/2014 року (а.с. 25-32). Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачами право власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, відповідно до досягнутої між ними згоди щодо розподілу між ними спадкового майна, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем (чами), суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність будинку та земельних ділянок спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved