Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

ТОВ "Кредекс Фінанс" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором. В своєму позові позивач зазначив, що між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, проте відповідач свої вимоги за договором не виконує внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 325006,83 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" та [PERSON], уклали Договір Поруки №11364457000-П, згідно якого позивач просить стягнути 2000 грн. за невиконання умов договору. До початку судового засідання представник позивача звернувся із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, а тому суд, за згоди представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2007 р. між банком, яким є - Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" та фізичною особою [PERSON], надалі за текстом Відповідач 1, було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11233073000,надалі за текстом - Договір. Відповідно до вищевказаного Договору, Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" (за Договором - Кредитор) зобовязується надати Відповідачеві 1 (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 31608,00 дол. США, термін дії Договору з 25.06.2008 року до 25.06.2015 року. Відповідно до умов Договору, Відповідач 1 зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" свої зобовязання за Договором виконав, надавши Відповідачеві 1 кредит у сумі 31608,00 дол. США. Відповідно до умов Договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач 1 зобовязаний сплатити Позивачу пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. У порушення умов Договору, Відповідач 1 свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.03.2016 року має заборгованість за кредитом у розмірі 325 006,83 грн., яка складається з: - Заборгованість по основній сумі кредиту 149 837,75 грн., - Заборгованість з пені 424,48 грн., - Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 28 174,90 грн., - Нараховані відсотки згідно кредитного договору на дату подачі позову 142 062,26 грн., - Нараховано три відсотки річних від простроченої суми кредиту 4 507,44 грн. Розрахунок заборгованості додається. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11352325000 від 29.05.2008 року. На підставі ст. .ст. 512, 514 ЦК України, ст.. 27 ЗУ "Про заставу", ч. 2 ст. 23 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" до ТОВ "Кредекс Фінанс" перейшло право вимоги, що виникло з вказаних Договорів, в т.ч. з Договору, яким забезпечено виконання зобовязання. Таким чином, нового кредитора наділено правом застави та правом грошової вимоги, а первісний кредитор втратив такі права. Товариство з обмеженою відповідальністю "КредексФінанс" та [PERSON],надалі за текстом Відповідач 2, уклали Договір Поруки №11364457000-П, надалі за текстом Договір поруки. Відповідно до Договору поруки Відповідач 2, як поручитель, поручається за виконання Відповідачем 1 обовязків, які виникли на підставі Договору. Обсяг відповідальності Відповідача 2 перед Позивачем за порушення Відповідачем 1 обовязків за Договором відповідно до Договору поруки складає 2 000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок). В забезпечення виконання зобовязань за договором №11364457000 від 25.06.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» та Відповідач 1 уклали Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11364457000 від 25.06.2008 року, надалі за текстом Договір забезпечення. Відповідно до Договору забезпечення предметом застави є автотранспортний засіб: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал; [PERSON]: Mitsubishi; Модель: Pajero Sport 3.0; Рік випуску: 2008; Номер кузова: JMBONK9608J000812; Держ.реєстр.номер: АА5645НК. При укладенні Договору забезпечення сторони визначили вартість предмета застави у розмірі 161580,00 грн. На підставі кредитного договору та у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про заставу», ч. 2 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до TOB «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з вказаних Договорів, в т.ч. з Договору, яким забезпечено виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 620 ЦК України встановлено, що у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Згідно з ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до умов Договору у разі порушення заставодавцем обовязків, встановлених договором, заставодержатель має право вимагати від заставодавця (боржника) дострокового виконання зобовязань за кредитним договором, а у разі невиконання останнім цієї вимоги звернути стягнення на предмет застави. Як вбачається із ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 30 вказаного Закону, обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Як вбачається із матеріалів справи, через неналежне виконання умов Договору у відповідача утворилась заборгованість, у зв'язку з чим було порушено права позивача. Відповідно до роз'яснення, яке міститься в п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК, ст. 3,4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. В абз. 2 п.42 згаданої Постанови пленуму також вказано, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення ст.11 Закону України "Про іпотеку" (або ст.589 ЦК щодо заставодавця). Таким чином у позивача виникло право вимоги до боржника про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості, що утворилася за кредитним договором. А заявлені вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26, 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 237 ЦК України, представництво виникає на підставі Закону та з інших підстав. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач вправі продати предмет обтяження...від імені боржника. Відповідно до ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом. Однак, статтями 26, 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на підставі яких виникає право на продаж, не передбачено право обтяжувача вчиняти підпис на Договорі купівлі-продажу від імені боржника, в зв'язку із чим позивач позбавлений можливості підписати та укласти у письмовій формі Договір купівлі-продажу автомобіля, що є предметом застави. В зв'язку із цим позовні вимоги щодо надання позивачу повноважень укладати Договір купівлі-продажу від імені боржника підлягають до задоволення. Таким чином, право обтяжувача на зняття заставленого автомобіля з обліку в органах ДАІ не суперечить вимогам Закону, а є необхідною умовою для реалізації ним передбаченого Законом права на продаж цього предмета обтяження. Крім цього, перед укладанням Договору купівлі-продажу транспортний засіб необхідно зняти з обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, у предоставленні автомобіля для огляду та у здачі номерних знаків, що передбачено статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» та п.п. 40,42 (абз.1, абз.6) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів Українивід 7 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядку…). Згідно із Положенням про Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, затвердженим Наказом МВС України №72 від 30 січня 2013 року, Центри здійснюють зняття з обліку транспортних засобів у відповідності до вказаного Порядку… Відповідно до п.2 Порядку…, він є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Згідно до п.40 Порядку… зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника або рішення суду. Такий огляд оформляється відповідним актом. Вказаним Порядком… не передбачено право заставодавця знімати заставлений автомобіль з обліку та право вчиняти усі необхідні для цього дії. З Порядку… вбачається, що реалізувати права власника може лише уповноважена особа. Через відсутність повноважень на зняття автомобіля з обліку Позивач не має можливості реалізувати своє право на продаж заставленого автомобіля, в зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих Договором або актами цивільного законодавства. Крім того, з п.42 (абз.1) Порядку… вбачається, що при знятті автомобіля з обліку у Центрі вимагається пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для відтворення на ньому відмітки про зняття з обліку. В разі випадкової втрати свідоцтва самим Позивачем або через його викрадення чи утримання (або втрату) свідоцтва відповідачем, Позивач не матиме змоги реалізувати своє право на продаж та пред'явити свідоцтво до Центру у передбаченому Порядку... Крім цього, через відсутність у володінні Позивача автомобіля з усіма приналежностями до нього, Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на продаж та передати автомобіль покупцю (разом з комплектом ключів та технічним паспортом) на виконання вимог ст. 655, ч. 2 ст. 662 ЦК України, а номерні знаки здати до підрозділу ДАІ на виконання вимог п.40 вказаного Порядку… Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити грошову суму за нього. Відповідно до ч.2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до п.40 (абз.6) Порядку…під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються. Таким чином, з метою захисту права на продаж, яке виникло у Позивача, необхідно витребувати автомобіль з усіма його приналежностями (комплектом ключів, технічним паспортом та номерними знаками) для передачі їх у володіння Позивача. Крім того, вимога про витребування автомобіля від відповідача ґрунтується на підставі ст.ст. 27, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Так, на адресу відповідача позивачем було направлено лист, у якому вимагалось виконати порушене зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором.. Однак, вимоги позивача не виконано. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Також суд вважає за необхідне у відповідності до п.1.4. «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затвердженої Наказом МВС від 11 серпня 2010 №379, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 року за №123/18861 надати позивачу повноваження вчиняти дії, необхідні для зняття автомобіля з обліку. Відповідно до Договору поруки Відповідач 2, як поручитель, поручається за виконання Відповідачем 1 обовязків, які виникли на підставі Договору. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 5353 грн.

Outcome: approved