Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

29 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] Обґрунтовуючи позов, зазначив, що відповідно до виконавчого листа №135/1101/15-ц від 09.11.2015, виданого Ладижинським міським судом Вінницької області з нього стягують аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час він звільнився з роботи і не має стабільного доходу, тому нарахування заборгованості буде здійснюватись відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, що передбачає нарахування заборгованості виходячи із середньомісячного доходу по регіону. Тому відповідач вважає, що є доцільним зменшити розмір стягуваних аліментів та стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 10.06.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.06.2019 відповідач [PERSON] подала відзив на позов із викладенням своїх заперечень, у яких зазначає, що позовна заява позивача має на меті змінити спосіб їх стягнення та зменшити розмір раніше стягуваних аліментів, що погіршує становище малолітньої дитини та ставить у скрутне матеріальне становище відповідача та їхню малолітню доньку. Раніше відповідач по справі сплачував аліменти на утримання їхньої доньки, [PERSON] у розмірі 1/3 частки від його доходу, що становило близько 3 000 грн щомісячно. На даний час пропонує погіршити становище їхньої дитини та стягувати аліменти трохи більше 1000 грн на місяць. Окрім того, відповідач зазначає, що матеріальне становище [PERSON] не змінилося з тієї причини, що згідно з поданими позивачем матеріалами, на день ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у 2015 він офіційно не працював та на день звернення до суду із цим позовом його відношення щодо працевлаштування залишилося без змін, оскільки [PERSON] не працює. Тобто, його матеріальне становище не змінилося. Доводи позивача про зміну матеріального стану нічим не підтверджуються. Починаючи з 2015 року відповідач більшість часу офіційно ніде не працював, однак, ця обставина не перешкоджала останньому сплачувати аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі. Разом з тим, аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку передбачає стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини в мінімальному розмірі, що є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. А тому, відповідач просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив змінити розмір та спосіб стягнення аліментів шляхом стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вважає, що відповідач по справі [PERSON] є працездатною і може утримувати їхню спільну дитину нарівні з ним. Разом з тим, пояснив, що 12.08.2019 він офіційно працевлаштувався на ТОВ "Вінницька птахофабрика" філія "Переробний комплекс" на посаду слюсаря-ремонтника в ремонтно-будівельній службі та отримує заробітну плату у розмірі близько 8 000 грн на місяць. При цьому, зазначив, що його матеріальне становище з часу постановлення у 2015 році рішення суду покращилось. Проте, зазначив, що погіршився стан його здоров`я, він хворіє на виразкову хворобу з 2016 року, а тому йому необхідні кошти на лікування. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог. Просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. При цьому, зазначила, що зменшення розміру аліментів суттєво погіршить інтереси дитини, оскільки запропонований позивачем розмір не є достатнім для належного розвитку та виховання малолітньої доньки. Представник відповідача адвокат Бодачевський Р.В. просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] та пояснив, що розмір аліментів не може бути змінено, оскільки позивач офіційно працює та отримує заробітну плату, що він і підтвердив у судовому засіданні. Щодо погіршення стану здоров`я останнього, представник відповідача зазначає, що дана обставина нічим не доведена окрім довідки про хворобу шлунку. Однак, ніяких призначень лікування, понесених витрат позивачем не надано. А тому вважає, що матеріальний стан [PERSON] не змінився, а отже немає підстав для зміни розміру аліментів. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що згідно з рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області у цивільній справі №135/1104/15-ц [PERSON] виплачує на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Згідно з довідкою № 381 від 17.10.2019, виданою філією "Переробний комплекс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" Тітаренко П.П. працює на Філії "Переробний комплекс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" з слюсарем-ремонтником в ремонтно-будівельній службі з 12.08.2019 (а.с.39). З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої [PERSON] вбачається, що він стоїть на "Д" обліку з діагнозом виразкової хвороби дванадцятипалої кишки з 2016. Згідно з рекомендаціями потребує щоденного амбулаторного лікування, дієтичного харчування, періодичного (1 раз у 2 місяці обстеження у лікаря терапевта)(а.с.26). Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] головного державного виконавця Репенка О.С. станом на час розгляду справи заборгованість по аліментах відсутня (а.с. 3). Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вбачається, що у 2014 році для пенсії нараховано 3 683 грн 50 коп., у 2016 - 22 437 грн 82 коп., у 2017 - 17 826 грн 97 коп., у 2018 - 8 451 грн 76 коп., у 2019 - 32 738 грн 15 коп. (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватися батьківські права. Отже, інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17). Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивач [PERSON] , звертаючись до суду із заявленими вимогами, посилався на те, що на даний час змінилось його матеріальне становище, оскільки він звільнився з роботи і не має стабільного доходу. Проте, в судовому засіданні уточнив та зазначив, що з 12.08.2019 він працевлаштувався на роботу, його середній заробіток складає близько 8 000 грн, у зв`язку з чим станом на час розгляду справи його матеріальне становище з моменту постановлення рішення суду про стягнення аліментів покращилося. А також посилався на те, що з 2016 року погіршився стан його здоров`я, тому вважає що стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від його заробітку не дає можливості йому лікуватися та ставить у скрутне матеріальне становище. Враховуючи зазначене, просить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає 849 грн 50 коп. щомісяця, вважаючи, що такий розмір буде відповідати найкращим інтересам дитини. Доводи позивача про те, що він не працевлаштований і не має стабільного доходу, у зв`язку з чим погіршився його матеріальний стан, суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою № 381 від 17.10.2019, виданою філією "Переробний комплекс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика", згідно з якою [PERSON] працює на Філії "Переробний комплекс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" слюсарем-ремонтником в ремонтно-будівельній службі з 12.08.2019 (а.с.39). На підставі чого суд приходить до висновку, що матеріальне становище позивача не погіршилося, а навпаки покращилося, що і підтвердив в судовому засіданні сам позивач [PERSON] . Разом з тим, позивач зазначає, що погіршився його стан здоров`я, а саме: йому поставлено діагноз "виразкова хвороба дванадцятипалої кишки" з 2016 (а.с.26) в результаті чого він потребує лікування. При цьому, на підтвердження даної обставини, окрім встановленого діагнозу та рекомендацій лікаря, позивач не надав суду жодного доказу про призначене лікування та понесення з цього приводу фінансових витрат. Поряд з чим суд бере до уваги положення ч. 3 ст. 181 СК України, згідно з якими за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вбачається із матеріалів справи, одержувачем аліментів є відповідач [PERSON] (а.с. 5,7), яка в судовому засіданні заперечує щодо зміни стягнення аліментів з частки від всіх доходів відповідача на тверду грошову суму. Таким чином, доводи позивача про те, що у позивача погіршилось матеріальне становище та погіршився стан здоров`я не беруться до уваги, адже згідно із Законом України №2037-VIII від 17 травня 2017 року, що набрав чинності 08 липня 2017 року, яким внесено зміни в тому числі і до ст. 181 СК України, правом вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі) наділений винятково стягувач аліментів. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак, може звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів визначених в частці від доходу у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я. Таким чином, відмовляючи в позові, судом враховуються вказані вище обставини і положення ч. 3 ст. 181 СК України. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід залишити за позивачем по фактично понесеному. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed