Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Партизанської селищної ради про витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пояснює свої вимоги тим, що відповідно до наказу селищного голови Партизанської селищної ради від 19.12.2018 року № 78-К його було звільнено з посади опалювача твердим паливом на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Проведено розрахунок, але в день звільнення та пізніше трудова книжка не була видана. Він звертався усно неодноразово до керівництва видати трудову книжку, потім письмово, але будь-які дії з цього приводу не виконані. На підставі ч.4 ст. 235 КЗпП України просить зобов`язати Виконавчий комітет Партизанської селищної ради витребувати його трудову книжку та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.12.2018 по 15.02.2019 року(день коли уточнив позовні вимоги) в сумі 7 058,61 грн., із розрахунку середньоденної заробітної плати 180,00 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, додатково пояснив, що був направлений з центру зайнятості на роботу, дійсно при документи, а саме трудова книжка знаходилась там, але при отриманні в центі він її втратив, не знає де, але виконком при прийняті на роботу повинен був оформити нову трудову книжку, він неодноразово про це попереджав уповноважену особу по кадрам, купив та надав нову трудову книжку, але від нього вимагали то фото, то заяву, він вважає, що це обов`язок роботодавця завести трудову книжку , а при звільненні видати її. Представник відповідача за дорученням Юрін Ю. В. в суді позов заперечив, пояснив, що позивач був направлений на роботу від Генічеського центу зайнятості 12.10.2018 року, того ж дня відповідно до розпорядження №61-К голови Партизанської селищної ради [PERSON] . прийнято на роботу опалювача твердим паливом адміністративної будівлі Партизанської селищної ради та який приступив до роботи 16.12.2018 р. Пояснив, що це сезонна робота. Позивач вже неодноразово працював на цій посаді. В нього раніше була трудова книжка. При прийомі на роботу його попередили надати трудову книжку для належного оформлення, на що позивач повідомив, що вона знаходиться в центрі зайнятості. Станом на грудень місяць він її не надав, Юрін Ю.В. , який відповідальний з кадрових питань написав доповідну записку голові Партизанської селищної ради з цього приводу. Селищний голова [PERSON] особисто проводив бесіду з позивачем, на що той повідомив, що загубив трудову книжку, потім він звільнився за угодою сторін. Позов заперечує, пояснив, що обов`язок робітника надати трудову книжку, чого не зробив [PERSON] , будь-якої вини виконкому Партизанської селищної ради немає. Просить в позові відмовити. Допитаний в суді як свідок голова Партизанської селищної ради [PERSON] пояснив, що Юрін Ю.В. написав на його ім`я доповідну записку про те, що [PERSON] при прийомі на роботу не надав трудову книжку. Він особисто розмовляв з [PERSON] з приводу надання трудової книжки на , що той повідомив, ви її не побачите, я її втратив. В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач був направлений на роботу від Генічеського центу зайнятості 12.10.2018 року, того ж дня відповідно до розпорядження №61-К голови Партизанської селищної ради [PERSON] . прийнято на роботу опалювача твердим паливом адміністративної будівлі Партизанської селищної ради та який приступив до роботи 16.12.2018 р. Відповідно до наказу селищного голови Партизанської селищної ради від 19.12.2018 року № 78-К його було звільнено з посади опалювача твердим паливом на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Проведено розрахунок, про що сторони не заперечують. Трудова книжка не видавалась при звільненні так як її не було надано при прийомі на роботу. Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка зареєстрована Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110- 1.1. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. 1.3. При влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. В даному випадку працівником (позивачем) трудова книжка надана не була з дня прийняття на роботу. Судом з`ясовано, що при співбесіді з головою селищної ради позивачем повідомлено, що трудова книжка втрачена. Таке повідомлення було після доповідної записки Юріна Ю.В . 04.12.2018 р. Відповідно до розділу 5 зазначеної вище інструкції - Особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки. Суд вважає, що з моменту повідомлення позивачем про втрату трудової книжки( день повідомлення 04.12.2018 р, інше не встановлено) організація ( виконком селищної ради) повинен був не пізніше 15 днів видати працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки. Тобто днем виготовлення дублікату повинен був бути день 19.12.2018р.( а у разі ускладнення в інші строки). Відповідно до наказу голови Партизанської селищної ради від 19.12.2018 року № 78-К позивача було звільнено з посади опалювача твердим паливом на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України - Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В день звільнення 19.12.2018р. трудова книжка виконкомом Партизанської селищної ради позивачу не була видана. Відповідно до ч.4 ст. 235 КЗпП України - У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В даному випадку суд вважає, що вина виконкому Партизанської селищної ради у несвоєчасній видачі трудової книжки відсутня, так як позивачем не надана така при прийомі на роботу, а також несвоєчасно повідомлено про її втрату власника. Відповідно до зазначеної вище інструкції при заповненні дубліката трудової книжки - Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Як вбачається з пояснень сторін позивач тільки повідомив про втрату такої трудової книжки, не надавши будь-яких інших документів, які б підтверджували його попередню роботу, загальний стаж. Тому пояснення позивача, що виконком повинен був заповнити нову трудову книжку є хибними. Нова трудова книжка заводиться при прийомі на роботу вперше. За таких умов суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме зобов`язати Виконавчий комітет Партизанської селищної ради видати [PERSON] дублікат його трудової книжки .В іншій частині позову відмовити.

Outcome: partial