Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» про стягнення пені за неналежне виконання зобов`язань. Свої вимоги мотивував тим, що 07 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] . У відповідності до п. 1.1. Договору, ч. 1 ст. 6 та ст. 656 Цивільного кодексу України Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] проектний будинок 3 та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 1.3. Договору визначено, що предметом Договору є майнові права на Квартиру, які після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію реалізуються шляхом реєстрації Покупцем права власності в установленому законом порядку. За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором Продавець зобов`язаний передати Покупцю документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру. Пунктом 1.4. Договору Сторони обумовили, що майнові права на Квартиру за цим Договором передаються від продавця покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі квартири (як сукупності майнових прав), який є невід`ємною частиною цього Договору. Акт прийому-передачі квартири підписується Сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва та за умови повного виконання Покупцем своїх зобов`язань за цим Договором. Таким чином реалізація Покупцем майнових прав на Квартиру шляхом реєстрації права власності в установленому законом порядку можлива виключно після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію та за умови повного виконання Покупцем своїх зобов`язань за цим Договором. В п. 3.1. Договору Сторонами було обумовлено, що ціна майнових прав на Квартиру на момент підписання Договору становить: 192 284,00 грн, в тому числі ПДВ 32 047,33 грн, що еквівалентно 7 256 доларам 00 центам США. У відповідності до довідки від 18 квітня 2017 року, яка посвідчена підписом начальника відділу по роботі з клієнтами ТОВ «Петрівський квартал» [PERSON] , Покупець в повній мірі виконав свої зобов`язання, щодо оплати ціни майнових прав на Квартиру. Дотримання Покупцем строків оплати ціни Договору підтверджується квитанцією № 007406863641 від 07.04.2017. П.2.4. Договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - 30 грудня 2017 рік. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. Отже кінцевий строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію складає 01 квітня 2018 року, оскільки 01 квітня 2018 року припадає на вихідний день, в такому випадку кінцевою датою прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію є - 02 квітня 2018 року. Станом на день звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів Об`єкт будівництва в експлуатацію неприйнятий, а отже Продавцем порушено п. 2.4. Договору щодо строків прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію. Продавець в п. 1 Листа «Відповідь на колективним запит інвесторам 12-ї лінії» вказує, що причинами затримки є довготривалі святкові дні у квітні та травні, конкуренція на ринку праці, масовий відтік робочої сили закордон, затримка з поставкою матеріалів. Також, п.п. 5.2.1. п. 5.2. Договору визначено, що Продавець зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за Договором та виконувати інші функції і обов`язки згідно форвардного контракту. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пеня,штраф) Виконання зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників договірних відносин, передбаченими Цивільним кодексом України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у діловому обігу. Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Пунктом 6.2. Договору встановлено, що у разі недотримання Орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4. Договору), Продавець сплачує пеню покупцю в розмірі 0,1% від суми Ціни майнових прав на Квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується. Оскільки Продавець не виконав своєчасно зобов`язання у відповідності до п. 2.4. Договору, то на підставі п. 6.2. Договору Продавець зобов`язаний сплатити Покупцю пеню у розмірі 0,1% від ціни Договору за кожний день прострочення згідно розрахунку. Розрахунок пені за прострочення: ціна договору 192 284,00 грн; період прострочення 03.04.2018 - 27.12.2018 р.; кількість днів прострочення - 268; розмір пені 0,1%; сума пені 51 532,11 грн. Отже за невиконання умов п. 2.4. Договору в частині дотримання строків прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію ТОВ «Петрівський квартал» має сплатити Покупцю пеню у розмірі 0,1% Від Ціни Договору за кожний день прострочення у розмірі 51 532,11 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Відповідач поніс і які очікує понести попередньо складаються із судового збору та дорівнюють 704,80 грн. Позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення Відповідачу Претензії від 29.08.2018 року № 1022. Позивачем заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювались. Позивач підтвердив те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Судовий збір сплачено у розмірі 704,80 грн 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 15 лютого 2019 року надійшли заява Позивача про збільшення позовних вимог. В заяві міститься Розрахунок пені за прострочення: ціна договору 192 284,00 грн; період прострочення 03.04.2018 - 22.02.2019 р.; кількість днів прострочення - 325; розмір пені 0,1%; сума пені За невиконання умов п. 2.4. Договору в частині дотримання строків прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію ТОВ «Петрівський квартал» має сплатити Покупцю пеню у розмірі 0,1% Від Ціни Договору за кожний день прострочення у розмірі 62 492,30 грн. 62 492,30 грн. За подання позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн . У зв`язку з подачею заяви про збільшення розміру позовних вимог позивачем здійснено сплату недоплаченої суми судового збору 63,60 грн. Відповідач ТОВ «Петрівський квартал» подав відзив на позов. Вказав, що ознайомившись з позовною заявою Позивача (яку було отримано 23 січня 2019 року), вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а обставини, на які спирається Позивач не відповідають дійсності. Між Позивачем (як Покупцем) та Відповідачем (як Продавцем) був укладений Договір № 4/С105В-1 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 14 квітня 2017 року. За цим договором та у відповідності до пункту 1 статті 6 та статі 656 Цивільного кодексу України, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги Позивач обґрунтовує, посилаючись на підставу стягнення неустойки, яка вказана в п. 6.2. даного Договору, якою визначено, що у разі недотримання Орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4. Договору), Продавець сплачує пеню покупцю в розмірі 0,1% від суми Ціни майнових прав на Квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується. Відповідач не погоджується з вимогами Позивача, виходячи з обгрунтованої правової позиції: визначена п. 6.2. Договору неустойка є не пенею, а штрафом, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. П. 6.2. Договору встановлена відповідальність боржника за недотримання Орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва експлуатацію. Обов`язок щодо прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію не є грошовим зобов`язанням, а тому встановлення за порушення цього обов`язку такого заходу відповідальності як пеня є недопустимим з огляду на правову природу пені. Належному заходу відповідальності за недотримання Орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію за своєю правовою природою відповідає такий вид неустойки як штраф. Зазначення у п. 6.2. Договору поняття «пеня» за недотримання строку прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію відбулось помилково з суб`єктивних причин (людський фактор). За недотримання строку прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію мався на увазі такий вид неустойки як штраф у розмірі 0,1% від суми Ціни майнових прав на Квартиру, що відповідає правовій природі штрафу та є справедливим. Таким чином, зроблений Покупцем розрахунок неустойки у вигляді пені за недотримання строку прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію не відповідає чинному цивільному законодавству України та не може бути застосований. Крім того, необхідно врахувати судову практику (перша, апеляційна, касаційна інстанції та Касаційний цивільний суд Верховного Суду) по справі № 757/39364/15-ц про стягнення з ПАТ «ХК «Київміськбуд» пені за договором купівлі-продажу майнових прав, а саме: «Так, обґрунтовуючи позовні вимоги в частині нарахування пені... [PERSON] вказує, що відповідачем порушено п.6.1. договору купівлі-продажу майнових прав щодо затримання введення будинку в експлуатацію, разом з тим, суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки вказаний пункт договору регламентує характеристики житлового будинку та за своїм змістом не є зобов`язальним, а тому суд приходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення пені за цим пунктом договору». Тобто, на думку суду, строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію відноситься до технічної характеристики будинку. В свою чергу, в даному Договорі, строк прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію (п. 2.4. договору) міститься в розділі 2 Договору, який має назву «Технічні характеристики квартири». Прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію за умовами Договору не визначено прямим обов`язком Продавця. Відповідно до п. 4.2. Договору Продавець приймає на себе зобов`язання забезпечити дійсні проданих Покупцю майнових прав на Квартиру протягом строку дії цього Договору шляхом забезпечення будівництва Об`єкта та прийняття його в експлуатацію. Прямим обов`язком Продавця, відповідно до п. 1.1. Договору, є передача у власність Покупця майнових прав на Квартиру, що здійснюється за Актом прийому-передачі майнових прав на Квартиру після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом Об`єкту за умови повного виконання Покупцем своїх обов`язків за Договором (п. 1.4. Договору). Таким чином, строк прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію регламентує характеристики житлового будинку, а отже є характеристикою товару, який є предметом купівлі-продажу за Договором. Отже, внаслідок укладення Договору між Позивачем та Відповідачем, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України виникли цивільні права та обов`язки. У відповіді на відзив на позов Позивач повторює мотивувальну частину своєї позовної заяви, акцентуючи увагу на те, що сторони договору встановили строки виконання боржником окремих зобов`язань (прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі цього договору. Посилання відповідача на те, що зазначення у п. 6.2. Договору поняття «пеня» за недотримання строку прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію відбулось помилково з суб`єктивних причин (людський фактор) позивач вважає таким, що відповідачем не доведене. Не визнаються позивачем доводи відповідача про те, що визначена п. 6.2. Договору відповідальність у вигляді пені не узгоджуються із вимогами ст. 549 Цивільного кодексу України. Відповідач ТОВ «Петрівський квартал» 19.03.2019 року подав доповнення до відзиву на позов. На вчасне прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію впливає багато зовнішніх чинників, які не залежать від волі відповідача та є об`єктивними причинами, що призводять до прострочення виконання зобов`язань передбачених договором. Згідно ст. 19 Господарського кодексу України, Державний контроль та нагляд за господарською діяльністю 6. Органи державної влади і посадові особи зобов`язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб`єктів господарювання неупереджено, об`єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб`єктів господарювання. ТОВ «Петрівський квартал» вважає, що його вини у порушенні строків введення об`єкта в експлуатацію не має з огляду на нижченаведене: Відповідно до ч.І, 2 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Згідно умов договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 23/С105В -3 від 14.04.2017 р. Відповідно до п. 4.1. Договору, даний договір укладається під відкладальною обставиною, якою сторони визнають пред`явлення до виконання Форвардного контракту Покупцем, за відповідним актом (прийому-передачі) пред`явлення до виконання форвардного контракту. Акт (прийому-передачі) пред`явлення до виконання форвардного контракту укладається на підставі Акту прийому - передачі деривативу та договору купівлі-продажу деривативу стороною якого виступає Позивач та ТОВ "Компанія з управління активами "Андере Ріхтінген". Тобто форвардний механізм залучення коштів передбачає: Проведення торгів на Товарній біржі; Укладення Форвардного контракту між Відповідачем та ТОВ "Компанія з управління активами" Андере Ріхтінген"; Укладення договору купівлі-продажу деривативу між Позивачем та ТОВ "Компанія з управління активами" Андере Ріхтінген"; Укладення акту прийому - передачі деривативу між Позивачем та ТОВ "Компанія з управління активами"Андере Ріхтінген"; Укладення акту (прийому-передачі) пред`явлення до виконання форвардного контракту між Позивачем та Відповідачем; Укладення договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру між Позивачем та Відповідачем. З 2017 року по сьогодні ТОВ «Петрівський квартал» (код ЄДРПОУ 33400832), а також його засновники та кінцеві бенефіціарні власники, серед яких ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» (код 36003268), [PERSON] , [PERSON] , мають справу з систематичним переслідуванням з боку правоохоронних органів, в межах надуманих кримінальних провадженнях в яких, ніби то фігурують дані особи. Дані обставини, в свою чергу, чинять перешкоди, псують репутацію та взагалі унеможливлюють здійснення нормальної господарської діяльності ТОВ «Петрівський квартал» і виконання останнім взятих на себе зобов`язань. По перше, департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017111200000142 від 17.03.2017 року за ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 222-1, ч. 2 ст.364, ч. 1 ст. 366. ТОВ «Петрівський квартал» та ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» мають підстави вважати, що не мають жодного відношенні ні до суб`єкту, ні до об`єкту даного кримінального провадження, оскільки при здійсненні фінансово-господарської діяльності, керуються діючими нормами чинного законодавства України та не порушують встановлені норми та правила для інститутів спільного інвестування. В свою чергу, представники товариств належним чином завжди реагували на вимоги слідчого, в тому числу з`являлися за отриманими повістками на допит та надали всі необхідні пояснення та відповіді на запитання, які ставилися останнім від слідчого, в рамках даного кримінального провадження. Посадові особи ТОВ «Петрівський квартал», ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» в межах даного кримінального провадження не перебувають в статусі підозрюваних, відповідно до вимог ч. 8 ст. 214 КПК України відомості про Товариство, щодо якого можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру, слідчим або прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено. Проте, в рамках даного кримінального провадження, згідно Ухвали Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/68370/17-к від 15.11.2017, яка була оприлюднена 22.11.2017 року було накладено арешт на рахунки ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген», відкриті в ПАТ «АБ «Укргазбанк». Крім того, згідно Ухвали Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/68878/17-к від16.11.2017, яка була оприлюднена 05.12.2017 року було накладено арешт на рахунки ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген», відкритті в ПАТ КБ «Приватбанк». Також, згідно Ухвали Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/68859/17-к від 16.11.2017, яка була оприлюднена 11.12.2017 року було накладено арешт на рахунки ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген», відкриті в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Клопотання про накладення арешту були задоволені з метою сприяння меті досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» виступає як особа, яка відіграє допоміжну роль за характером виконуваних функцій, завдань і свого процесуального статусу, а не підозрюваний чи обвинувачений. Про винесення даних ухвал ТОВ «Петрівський квартал», ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» дізналися випадково від представників банківських установ, та оскільки, Товариства не були присутні при розгляді даних питань, куруючись нормами чинного законодавства України, останні мали достатньо підстав звернутися за захистом порушених прав до відповідних інстанцій, в тому числі, до судових органів, з відповідними заявами про скасування вищезазначених арештів. До того ж, в рамках даного кримінального провадження, на підставі Ухвали Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/68325/17-к від 15.11.2017, 28 листопада 2017 року було проведено обшук в приміщеннях розташованих за адресою: [ADDRESS] , власником яких є ТОВ «Голден Рівер», де фактично здійснює свою фінансово-господарську діяльність ТОВ «ПЕТРІВСЬКИИ КВАРТАЛ» та ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген». 22 грудня 2017 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/72069/17- к було розглянуто та задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно ТОВ «Петрівський квартал» та ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген», яке було вилучено під час проведення обшуку. ТОВ «Петрівський квартал» та ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» не погоджуючись із вказаною ухвалою оскільки вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та такою, що підлягає скасуванню звернулося до апеляційного суду з вмотивованою апеляційною скаргою на дану ухвалу. Крім того, керівництво ТОВ «Петрівський квартал» та ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» робили все від них залежне, у зв`язку з порушеними правами товариств і для стабілізації роботи та відновлення нормальної діяльності товариств, в тому числі, зверталися до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження (вх.. № 154379 від 12.12.17 скарга). Також, у підтвердження випадку або непереборної сили, що не залежало та/або залежить від ТОВ «Петрівський квартал» є те що, під час обшуку про який йшлося вище, у ТОВ «ПЕТРІВСЬКИЙ КВАРТАЛ» було вилучено техніку, відсутність якої взагалі припинило діяльність товариства. В свою чергу, ТОВ «Петрівський квартал» робило і робить все від нього залежне для відновлення господарської діяльності товариства, в тому числі, 16 квітня 2018 року звернулося до Печерського районного суду міста Києва з відповідним клопотання про зняття арешту з вилученого майна ТОВ «Петрівський квартал», проте розгляд даного клопотання досі не відбувся, а судове засідання призначене_на 25 лютого 2019 року. 25 лютого 2019 року. Печерським районним судом міста Києва було перенесено розгляд даного клопотання на 22.03.2019 року. Було вилучено наступне майно: -ноутбук марки Lenovo з написом 1-0248; -ноутбук марки НР s/n CND 61801 ТF; - ноутбук марки Lenovo з написом 1-0454; - флешнакопичувач синього кольору; - ноутбук марки Lenovo з написом 1-0243; - ноутбук марки Lenovo з написом 1-0208; -флешнакопичувач Nranscend білого кольору; -системний блок чорного кольору марки Prologik з написом 1-0024/ По друге, дії іншого правоохоронного органу було відкрито справу, яка в свою чергу, також чинить перешкоди, псує репутацію, а також взагалі унеможливлюють здійснення нормальної господарської діяльності ТОВ «Петрівський квартал», та виконання останнім взятих на себе зобов`язань, а саме: СУ ФР Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 32018110200000003 від 09.02.2018 року за ч.ч. 1, 3 ст. 212 КК України за фактом ухилення від сплати податків ФОП [PERSON] та [PERSON] при здійсненні операцій з продажу нерухомого майна та несплаті 17% податку з доходів фізичних осіб. В рамках даного кримінального провадження, в офісі, що орендує ТОВ «Петрівський квартал», 03 квітня 2018 року було проведено обшук та вилучено велику кількість документів Товариства. Більше того, в порушення п. 9 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», копії та/або оригінали первинних документів та регістри бухгалтерського обліку були вилучені без складання реєстру вилучених документів (під час складання протоколу слідчий зазначив лише папки без опису їх змісту). Дії слідчого були абсолютно незаконними та такими, що були проведені з перевищенням повноважень вказаних в Ухвалі слідчого судді, тобто ним було порушено норми кримінального процесуального законодавства. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.04.2018 року, суддя Сенін В.Ю. Справа № 760/9300/18 було накладено арешт на вилучене майно Товариства «Петрівський квартал», повний перелік яких зазначені в ухвалі. 24.04.2018р. ТОВ «Петрівський квартал» подав клопотання про скасування арешту майна. 01.08.2018р. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.04.2018 року, слідчим суддею Куров О.І. Справа № 760/10911/18 у задоволенні клопотанні було відмовлено. Крім того, за тим самим фактом було відкрито справу, яка дублює обставини попередньої справи та СУ ФР Києво-Святошинської ОДПІ ТУ ДФС у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 3201811020000021 від 03.08.2018 року. Тобто, дії правоохоронних органів призвели до вимушеного часткового призупинення діяльності ТОВ «Петрівський квартал», в результаті чого у товариства погіршилась репутація, припинились діяльність по відчуженню об`єктів, які будуються, відповідно товариство не мало змоги організувати фінансування та виконання будівельних робіт, що призвело до затримки закінчення будівництва об`єктів та введення їх в експлуатацію. Арешт рахунків ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген», вилучення техніки в т.ч. системних блоків (І.С.), оригіналів первинних бухгалтерських документів у ТОВ «Петрівський квартал» призвело до того, що Товариства не мало змоги укладати форвардні договори, договори купівлі-продажу деривативу, договори купівлі-продажу майнових прав, реєструвати їх на біржі, проводити електронні торги та інші дії по форвардному механізму продажів, були позбавлені можливості для залучення коштів інвесторів в об`єкти будівництва, отримувати кошти за раніше укладеними договорами, проводити розрахунки з постачальниками сировини та будівельних матеріалів. Повна відсутність кошторисної та бухгалтерської документації паралізувала роботу розрахунків з генпідрядними, підрядними та субпідрядними компаніями, що приймали участь у будівництві об`єктів, порушили графіки фінансування робіт та календарні плани робіт у взаємовідносинах з ТОВ «Петрівський квартал». Це в свою чергу призвело до недотримання строку прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію. Тобто вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями державних правоохоронних органів та недотриманням ТОВ «Петрівський квартал» п. 2.4. Договору, щодо своєчасного прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію. У судовому засіданні представник позивача позов та відповідь на відзив підтримав. Просив суд задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, підтримав поданий відзив на позов та доповнення до відзиву. Просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Ч. 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 - ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 07 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] . Згідно умов договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 23/С105В -3 від 07 квітня 2017 року, даний договір укладений на виконання Форвардного контракту № 37885-А від 07.04.2017р., придбаного Покупцем за результатами відкритого аукціону, проведеного Товарною біржею "Перспектива Коммодіті". У відповідності до п. 1.1. Договору, ч. 1 ст. 6 та ст. 656 Цивільного кодексу України Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] будинок 3 та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 1.3. Договору визначено, що предметом Договору є майнові права на Квартиру, які після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію реалізуються шляхом реєстрації Покупцем права власності в установленому законом порядку. За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором Продавець зобов`язаний передати Покупцю документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру. Пунктом 1.4. Договору Сторони обумовили, що майнові права на Квартиру за цим Договором передаються від продавця покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі квартири (як сукупності майнових прав), який є невід`ємною частиною цього Договору. Акт прийому-передачі квартири підписується Сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва та за умови повного виконання Покупцем своїх зобов`язань за цим Договором. Пунктом 2.4. Договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - 30 грудня 2017 рік. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. В п. 3.1. Договору Сторонами було обумовлено, що ціна майнових прав на Квартиру на момент підписання Договору становить: 192 284,00 грн, в тому числі ПДВ 32 047,33 грн, що еквівалентно 7 256 доларам 00 центам США. Пунктом 2.4. Договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - 30 грудня 2017 рік. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. П.п. 5.2.1. п. 5.2. Договору визначено, що Продавець зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за Договором та виконувати інші функції і обов`язки згідно форвардного контракту. Пунктом 6.2. Договору встановлено, що у разі недотримання Орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 2.4. Договору), Продавець сплачує пеню покупцю в розмірі 0,1% від суми Ціни майнових прав на Квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, пеня не нараховується та не сплачується. Відповідно до п. 4.1. Договору, даний договір укладається під відкладальною обставиною, якою сторони визнають пред`явлення до виконання Форвардного контракту Покупцем, за відповідним актом (прийому-передачі) пред`явлення до виконання форвардного контракту. Акт прийому-передачі (пред`явлення до виконання) форвардного контракту № 37885-А складений і підписаний сторонами 07.04. 2017 року. У відповідності до довідки від 18 квітня 2017 року, яка посвідчена підписом начальника відділу по роботі з клієнтами ТОВ «Петрівський квартал» [PERSON] , Покупець в повній мірі виконав свої зобов`язання, щодо оплати ціни майнових прав на Квартиру. За квитанцією № 007406863641 від 07.04.2017 позивач сплатив відповідачу 192 284,00 грн. Позивач 29.08.2018 року пред`явив відповідачу Претензією № 1022 щодо сплати пені за невиконання п.2.4. Договору в частині дотримання строків прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію на суму 28 265,74 грн Відповідач листом № 234 від 18.09.2018 року надав відповідь позивачу та повідомив, що сплата пені можлива виключно на підставі рішення суду і тим самим відмовив у виконанні вимог, які були висунуті в претензії. Із змісту Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 07 квітня 2017 року № 23/С105В-3, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал» та [PERSON] , вбачається, що сторони не узгодили всі істотні умови вказаного договору. Зокрема пунктом 2.4. Договору встановлено, що орієнтовний строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - 30 грудня 2017 рік. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. Ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлення орієнтовного строку вказує на невизначеність такої істотної умови як строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію. Ст. 251 Цивільного кодексу України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З врахуванням вказаних норм строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 07 квітня 2017 року № 23/С105В-3 конкретно не визначений, оскільки в п. 2.4. Договору зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата. Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2)створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Ч. 1 та ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. При цьому зобов`язання щодо прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію не належить до цивільних відносин, тобто до відносин, за наявності яких передбачена цивільно-правова відповідальність. В чинному законодавстві України таке поняття як «прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію» відсутнє. Ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Ч. 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований). Відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Згідно ч. 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Ч. 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (з наступними змінами і доповненнями). Згідно п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. П. 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів встановлено, що надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Повноваження Держархбудінспекції здійснюються її апаратом. При цьому реєстрація (повернення, скасування реєстрації) декларації щодо об`єктів, які розміщено на території кількох адміністративно-територіальних одиниць та вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності яких після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на дві і більше адміністративно-територіальні одиниці, здійснюється безпосередньо апаратом Держархбудінспекції, а щодо інших об`єктів - її територіальними органами за місцезнаходженням таких об`єктів. Оскільки прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, то відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин. Ст. 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. За вказаних обставин пункт 2.4. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 07 квітня 2017 року № 23/С105В-3 носить технічний характер, оскільки вказує на технічну характеристику житлового будинку. В даному Договорі пункт 2.4. міститься в розділі 2, який має назву «Технічні характеристики квартири». Це вбачається із судової практики (перша, апеляційна, касаційна інстанції та Касаційний цивільний суд Верховного Суду) по справі № 757/39364/15-ц про стягнення з ПАТ «ХК «Київміськбуд» пені за договором купівлі-продажу майнових прав, а саме: «Так, обгрунтовуючи позовні вимоги в частині нарахування пені... [PERSON] вказує, що відповідачем порушено п.6.1. договору купівлі-продажу майнових прав щодо затримання введення будинку в експлуатацію, разом з тим, суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки вказаний пункт договору регламентує характеристики житлового будинку та за своїм змістом не є зобов`язальним, а тому суд приходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення пені за цим пунктом договору». За вказаних обставин, враховуючи, що термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначений, замість цього вказана орієнтовна дата, а також те, щоприйняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правих відносин, склад цивільно-правового порушення зі сторони позивача відсутній. Це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed