Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КП "Хорольська фабрика Промінь" при третіх особах: Державному реєстраторі Хорольської районної державної адміністрації та [PERSON] про: визнання наказу про переведення на іншу посаду незаконним та скасування його; скасування наказу № 1 від 05.07.2012 року про призначення на посаду [PERSON]; поновлення на посаді директора КП "Хорольська фабрика Промінь" у зв'язку з незаконним звільненням; виплату зарплати за 16 місяців - за час незаконного її усунення з посади. В своїй позовній заяві [PERSON] вказувала, що вона своєчасно не була повідомлена про дату проведення зборів, збори проведені не легітимним складом, так як жоден із членів трудового колективу на зборах присутній не був, а так як збори були неправомочними, то і рішення, що на них приймалися незаконні. В ході судового розгляду представник позивачки [PERSON] - [PERSON] неодноразово змінював та уточнював позовні вимоги, та остаточно просив суд: визнати наказ про переведення [PERSON] на іншу посаду незаконним та скасувати його; скасувати наказ № 1 від 05.07.2012 року про призначення на посаду [PERSON]; поновити [PERSON] на посаді директора КП "Хорольська фабрика Промінь" у зв'язку з незаконним її звільненням та виплату зарплати за 16 місяців - за час незаконного усунення [PERSON] з посади. Крім того, Колективне підприємство «Хорольська фабрика «Промінь» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочину недійсним. В своїй позовній заяві КП «Хорольська фабрика «Промінь» вказувало, що 16 листопада 2011 року між КП «Хорольська фабрика «Промінь» та [PERSON] був укладений контракт (трудовий договір), про укладення якого позивачу стало відомо лише під час розгляду в апеляційній інстанції 11 квітня 2013 року справи № 1628/1513/12 за позовом [PERSON] до КП «Хорольська фабрика «Промінь» про поновлення на роботі. КП «Хорольська фабрика «Промінь» мотивувало свій позов тим, що [PERSON] 16.11.2011 року не обиралась легітимними зборами співвласників, ці збори були скасовані рішенням Загальних зборів співвласників 06.09.2013 року. Законним є обрання директора виключно Загальними зборами Співвласників, як це передбачено п. 7.2 Статуту КП «Хорольська фабрика «Промінь». В позовній заяві позивач вказує, що збори співвласників КП «Хорольська фабрика «Промінь» 16 листопада 2011 року не проводились, а тому рішення про продовження повноважень директора [PERSON] є незаконним. Позов [PERSON] до КП "Хорольська фабрика Промінь" при третіх особах: Державному реєстраторі Хорольської районної державної адміністрації та [PERSON] про: визнання наказу про переведення на іншу посаду незаконним та скасування його; скасування наказу № 1 від 05.07.2012 року про призначення на посаду [PERSON]; поновлення на посаді директора КП "Хорольська фабрика Промінь" у зв'язку з незаконним звільненням; виплату зарплати за 16 місяців - за час незаконного її усунення з посади та позов КП "Хорольська фабрика Промінь" до [PERSON] про визнання правочину недійсним ухвалою Хорольського районного суду від 05 листопада 2013 року були об'єднані в одне провадження. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] остаточну редакцію уточнених позовних вимог [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити повністю з урахуванням заяви про доповнення підстав та клопотання про уточнення позовних вимог (а.с. 6, 144 том 2 ), а позов КП «Хорольська фабрика «Промінь» до [PERSON] про визнання правочину недійсним не визнав та просив відмовити в його задоволенні повністю. В судовому засіданні представник відповідача КП «Хорольська фабрика «Промінь» - Лопайчук Олександр Іванович позов [PERSON] не визнав та просив відмовити в його задоволенні повністю, а позовні вимоги КП «Хорольська фабрика «Промінь» підтримав та просив їх задовольнити повністю. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позов [PERSON] не визнав та просив відмовити в його задоволенні повністю. Третя особа - Державний реєстратор Хорольської РДА Полтавської області в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові документи та належно оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Частина 1 стаття 43 Конституції України та ст.2 КЗпП України гарантують кожному громадянину України право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частинами 1, 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до статті 81 ЦК України юридична особа може бути створена шляхом об'єднання осіб та (або) майна. Відповідно положень до статті 87 ЦК України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Засновники (учасники) юридичної особи, утвореної на підставі модельного статуту, можуть у встановленому законом порядку затвердити статут, який є установчим документом, та провадити діяльність на його підставі. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. Відповідно до статті 88 ЦК України у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом. У засновницькому договорі товариства визначаються зобов'язання учасників створити товариство, порядок їх спільної діяльності щодо його створення, умови передання товариству майна учасників, якщо додаткові вимоги щодо змісту засновницького договору не встановлені цим Кодексом або іншим законом. Відповідно до статті 97 ЦК України органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Стаття 98 ЦК України визначає, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Згідно положень статті 62 ГК України підприємство - це самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов'язки. Стаття 63 ГК України передбачає залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів: …підприємство, що діє на основі колективної власності (підприємство колективної власності); Відповідно до статті 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Судом встановлено, що відповідач має організаційно правову форму - колективне підприємство і діє на підставі Статуту, що підтверджено копією довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) та копією Статуту колективного підприємства «Хорольська фабрика «Промінь», затвердженого загальними зборами співвласників КП «Хорольська фабрика «Промінь» № 2 від 27.07.1994 року та зареєстрованого виконавчим комітетом Хорольської районної ради народних депутатів, рішенням від 18 жовтня 1994 року. Вказані обставини суд вважає встановленими, а копії зазначених документів суд оцінює як достовірні і кладе їх в основу рішення в якості письмових доказів, оскільки їх оригінали видані уповноваженими установами та учасниками, оформлені та зареєстровані в установленому законом порядку. Крім того, учасниками судового засідання зазначений факт не оскаржується, тому вважається судом доведеним. З наявної в матеріалах справи копії Статуту, а саме п. 7.2, 7.3 вбачається, що вищим органом управління є загальні збори власників підприємства. Загальні збори власників підприємства правомочні приймати рішення, якщо на них присутні не менше як 2/3 співвласників підприємства. На загальних зборах власників підприємства відкритим або таємним голосуванням обирається директор підприємства строком на 5 років. Рішення на загальних зборах приймаються більшістю голосів. Як вбачається з матеріалів справи 16 липня 2012 року, позивачкою [PERSON] подано до Хорольського райсуду Полтавської області позов про поновлення на роботі в зв"язку з незаконним звільненням, в той самий день, коли Держреєстратор здійснив запис № 4 в ЄДР щодо зміни директора КП „Хорольська фабрика Промінь". З урахуванням цього, та вказаного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду циільних та кримінальних справ в ухвалі від 21.08.13р. (а.с. 303 т.1) щодо дослідження питання дотримання строку звернення з позовом, суд приходить до висновку, що строк для подачі позову не пропущено. Посилання відповідача на те, що 12.12.11р. було ухвалено рішення оформлене протоколом про обрання новим директором [PERSON] на думку суду не є порушенням прав позивачки, оскільки до серпня 2012 року вона була директором підприємства - відповідача, безперервно з 2002 року виконувала свої обов"язки у якості директора, до серпня 2012 року отримувала зарплатню як директор підприємства - відповідача, тобто відкрито виконувала обов"язки директора підприємства. Існування самого протоколу відповідача (а.с. 34 т.2) від 12.12.2011р., не створює порушення прав позивачки [PERSON]. Підстави для звільнення особи передбачені статтею 36 КЗпП України. В даному випадку підставою для припинення трудового договору є закінчення строку трудового договору, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. У суду немає підстав для застосування ст. 39-І КЗпП України, щодо продовження дії строкового трудового договору на невизначений строк, оскільки трудові відносини [PERSON] оформлені контрактом, який згідно Статуту КП «Хорольська фабрика Промінь» укладається зборами власників КП «Хорольська фабрика Промінь». Як було встановлено судами, що відображено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21.08.13р., наказ від 09.08.12р. № 2/2 „про переміщення [PERSON] на іншу посаду" суд розцінює (в контексті ч. 1 ст. 33 КЗпП) як усунення останньої з посади директора, тобто звільнення з цієї посади. Оскільки позивачку [PERSON] було усунуто, як вбачається з матеріалів справи, з посади безпідставно та незаконно (без її погодження на переведення на іншу посаду, без припинення трудового договору, тощо), а наказ про „переміщення" було підписано лише 09.08.2012р., враховуючи також те, що позивачка на момент підписання наказу „про переміщення" була на лікуванні (довідка та лікарняний на а.с. 35-36 т.2). Отже, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про незаконне та безпідставне усунення позивачки [PERSON] з посади директора (звільнення), в зв"язку з чим позов [PERSON] слід задовольнити частково, а саме, задовольнити вимоги щодо незаконного звільнення, скасування наказу про переміщення позивачки [PERSON] від 09.08.2012 року. Оскільки строк дії контракту, укладеного між позивачкою [PERSON] та КП «Хорольська фабрика Промінь» 25.12.2007 року, закінчився 25.12.2012 року, тобто до моменту прийняття рішення по справі судом, то в суду немає підстав для поновлення [PERSON] на посаді директора КП «Хорольська фабрика Промінь». Зустрічний позов КП "Хорольська фабрика Промінь" до [PERSON] про визнання правочину недійсним слід задоволити, оскільки: 1) контракт від 16 листопада 2011 року був укладений в період дії контракту 2007 року, який діяв із 25.12.2007 по 25.12.2012 року, та за яким [PERSON] працювала на посаді директора КП «Хорольська фабрика Промінь»; 2) контракт від 16 листопада 2011 року був укладений не тим органом, що передбачено п. 7.2 Статуту КП «Хорольська Фабрика Промінь». Так, контракт був укладений на зборах трудового колективу КП «Хорольська фабрика Промінь», де з власників КП «Хорольська фабрика Промінь» була присутня лише [PERSON], в той час, коли п. 7.2 Статуту КП «Хорольська фабрика Промінь» визначає, що контракт укладається зборами власників підприємства, якщо на них присутні не менше як 2/3 власників підприємства.

Outcome: partial