Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 29.11.2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.12.2021 року. Позивач, [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ТзОВ "Вердикт капітал", третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного НОКО Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що з реєстру автоматизованої системи виконавчих проваджень та в подальшому після виклику державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС Пивоваров Ю.Г. і отримання відповідної постанови про звернення стягнення на заробітну плату, позивачу стало відомо що 04.03.2020 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт капітал» суми боргу 376 464,55 грн. Підставою для винесення постанови про примусове виконання став Виконавчий напис № 911 виданий 31.01.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного Колейчик Володимиром Вікторовичем. Який видано про стягнення простроченої заборгованості за сумою кредиту 375814,55 та 650 грн. оплати за видачу оскаржуваного виконавчого напису. Всі інші пункти щодо заборгованості (комісія, несплачені відсотки строкова заборгованість, штрафи, пені тощо) вказані нулі. При цьому позивач вказує на те, що 21 лютого 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Щербак Т.В. було видане виконавчий напис в якому було пропоноване звернути стягнення на належний позивачу автомобіль марки SKODA, модель OKTAVIA А5 І.6і, рік випуску 2007, колір - чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип- легковий комбі-В, реєстраційний № [NUMBER] , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 06.04.2007 року РЕВ Ужгородського МРЕВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області, та договору купівлі-продажу автомашини з використанням банківського кредиту №27 від 06.04.2007 року, гр. [PERSON] , що народився [INFO] в м. Ужгород, Закарпатської області, проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Як вказано у позовній заяві, зазначений автомобіль марки SKODA, модель OKTAVIA А5 1.6і реєстраційний № [NUMBER] , на підставі договору застави транспортного засобу 2/АА-095-07.2, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Резвановою І.Д. 06.04.2007 року за р. №1025, передане у заставу Відкритому акціонерному товариству «РОДОВІД БАНК», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П.Сагайдачного, 17, код ЄДРПОУ 14349442, невиплачена в строк заборгованість виникла за кредитним договором № 2/АА-095-07.2 від 06.04.2007 року за період з 11.05.2007 року по 21.02.2008 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки SKODA, модель OKTAVIA А5 І.6і реєстраційний № [NUMBER] , було запропоновано задовольнити вимоги ВАТ «РОДОВІД БАНК», у розмірі: - кредит в сумі, еквівалентній 30523,25 доларам СІНА; - відсотки в сумі, еквівалентній 2095,90 доларам СІНА; - пеня в сумі, еквівалентний 456,75 доларам США. Загальна сума заборгованості: еквівалентна 33075,90 (тридцятьом трьом тисячам сімдесят п`яти і 90/100) доларам США. Окрім того, позивач зазначає, що 18 серпня 2009 року Подільським районним судом м. Києва було винесено судовий наказ № 2-Н-361\\09 в якому: стягнути з [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь Відкритого акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість в сумі 179 389,14 грн., що складається з тіла кредиту та заборгованості по відсоткам. Таким, чином позивач вказує на те, що у виконавчий напис включенні суми що вже стягнуті з боржника у інший спосіб, і виконавчі документи видані на їх основі перебувають на примусовому виконанні. В позовній заяві вказано на те, що в ситуації що склалася, враховуючи наявні три виконавчі документи - чітко проглядається той факт що у всіх них одночасно включено стягнення тіла кредиту та нарахованих відсотків, тобто має місце навіть не подвійне, а потрійне стягнення. Позивач вказує і на те, що ще одним грубим порушенням з боку нотаріуса є вчинення виконавчого напису на борговому документі без дотримання вимог Закону щодо наявності безспірної заборгованості, а також з пропуском строків звернення, що однозначно матиме місце при включенні у виконавчий напис суми пені. Позивач зазначає, що однозначно банком були надані нотаріусу документи, з яких неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки, такі документи не відображають інформацію яким саме чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами та пеня що робить не можливим встановити дійсний розмір заборгованості. Тобто, фактично нотаріус з таких документів не може встановити чи дотримано кредитором (стягувачем) строки звернення за вчиненням виконавчого напису в цілому чи по конкретним сумам. При цьому позивач зазначає, що щодо строків звернення кредитора (стягувана) до нотаріуса для вчинення виконавчого напишу на борговому документі (ст. 88 Закону) слід врахувати позицію Великої Палати Верховного Суду. Як визначено в Законі нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги до боржника минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Позивач просить суд: визнати таким що не підлягає виконанню Виконавчий напис № 911 виданий 31.01.2020 року виданий Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з [PERSON] , який народився [INFO] місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованості в сумі 376 464,55 грн. Разом із позовною заявою до суду було подано клопотання про забезпечення позову. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до ТзОВ "Вердикт капітал", третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного НОКО Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суу Закарпатської області від 11.09.2020 задоволено клопотання [PERSON] про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТзОВ "Вердикт капітал", третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного НОКО Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. постановлено зупинити стягнення на підставі Виконавчого напису № 911 виданий 31.01.2020 року виданий Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з [PERSON] , який народився [INFO] місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заборгованості в сумі 376 464,55 грн., до набуття законної сили рішення у справі про визнання виконавчого напису № 911 виданий 31.01.2020 року таким що не підлягає до виконання. 30.09.2021 від відповідача по справі надійшов відзив. Відповідач зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а тому, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист Цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна і це право існує, поки суд не встановить зворотного. У відзиві вказано на те, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості і ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. (Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17). Відповідач зазначає, що Договір на якому вчинено Виконавчий напис - не містить заборон, або будь - яких обмежень щодо заборони використання позасудового способу захисту майнових інтересів товариства, а так/само, чинне законодавство України також не містить будь - яких обмежень щодо вчинення виконавчого напису, що цілком підтверджує правомірність вчинених дій ТОВ «Вердикт Капітал» та Нотаріусом, що в повній мірі спростовує позовні вимоги Позивача, оскільки, ТОВ «Вердикт Капітал» та Приватний нотаріус - вчиняючи Виконавчий напис, діяли в межах правового поля. Як вказує відповідач, загальними вимогами процесуального права, закріпленими в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р.: ст. ст. 76 - 81, 89, 228, 229, 235, 243, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують)... Відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2020 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задовольнити. Витребувано від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щербак Тетяни Володимирівни, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів , 26/1 документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 21 лютого 2008 року зареєстрований в реєстрі за № 788, якому було пропоноване звернути стягнення на мій автомобіль марки SKODA модель ОКТАVІА А5 1.6і, рік випуску 2007, колір - чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип- легковий комбі-В, реєстраційний № [NUMBER] , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 06.04.2007 року РЕВ Ужгородського МРЕВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області, та договору купівлі-продажу автомашини з використанням банківського кредиту №27 від 06.04.2007 року, гр. [PERSON] , що народився [INFO] в м. Ужгород, Закарпатської області, проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Витребувано від Приватного нотаріуса Броварського районного НОКО Колейчик Володимира Вікторовича, який знаходиться за адресою Київська обл., Броварський район, 07442, м. Бровари, вул. Грушевського, 15, оф. 6, копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис та сам виконавчий напис № 911 виданий 31.01.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт капітал» суми боргу 376 464,55 грн. На виконання вказаної ухвали від приватного нотаріуса Т.В. Щербак надійшла відповідь про неможливість надання витребуваних документів. До вказаної відповіді долучено копію акту про вилучення та знищення документів. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпастької області від 14.09.2021 задоволено клопотання позивача та його представника про витребування доказів. Витребувано від ТзОВ "Вердикт капітал", місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, Код ЄДРПОУ 36799749 документи на підставі яких було видано Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , який народився [INFO] місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованість в сумі 376 464,55 грн., а також інформацію в який спосіб було реалізовано предмет застави,та яку суму коштів було отримано від реалізації автомобіля марки SKODA, модель OKTAVIA А5 І.6і реєстраційний № [NUMBER] , що був предметом застави по кредитному зобов`язанню. Витребувано від Приватного нотаріуса Броварського районного НОКО Колейчик Володимира Вікторовича, який знаходиться за адресою Київська обл., Броварський район, 07442, м. Бровари, вул. Грушевського, 15, оф. 6 ( [INFO] ), копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис та сам виконавчий напис № 911 виданий 31.01.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт капітал» суми боргу 376 464,55 грн. Від відповідача по справі 03.11.2021 на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2021р., до суду надійшли посянення. Так, відпоівдач вказує на те, що надати документи на підставі яких було видано Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним зобов`язанням в розмірі - 376464,55 грн. ТОВ «Вердикт Капітал», не є можливим, оскільки вони знаходяться згідно п. 10.1. Наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2010р. №3253/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010р. за №1318/18613 саме в сформованій нотаріальній справі в Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В. В. та підлягають витребуванню саме в зазначеного нотаріуса. З приводу реалізації предмету застави (заставного автомобіля, що був предметом застави по кредитному зобов 'язанню ) та суми коштів, яка була виручена від його реалізації - відповідач зазначає, що інформація в ТОВ «Вердикт Капітал» відсутні, оскільки, при примусовому виконанні Виконавчого напису від 31.01.2020р. №911 наведений автомобіль на реалізацію не виставлявся про, що свідчить залучена у формі додатку Інформаційна довідка про виконавче провадження №61307612 отримана з АСВП. Позивач та його представник на розгляд справи не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином про причини неявки не повідомляли. Від адвоката Бойка Б.Б., до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справі повідомлявся належним чином, клопотань не подавав. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв, заяв не подавав. З урахування того, що сторони по справі повідомлені належним чином про дату та час судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст.12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Броварського районного Колейчик Володимиром Вікторовичем вчинено Виконавчий напис № 911 виданий 31.01.2020 року, який видано про стягнення простроченої заборгованості. Боржником вказано позивача по справі [PERSON] , за кредитним договором 2/АА-095-07.2 від 06.04.2007 року, укладеного з ПАТ «Родовід Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є, на підставі Договору Відступлення права вимоги за кредитним договорами 23 від 04.07.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно виконавчого листа строк платежу за вказаним кредитним договором настав; боржником допущено прострочення платежів; стягнення проводиться за період з 04.07.2019 року по 12.12.2019 року; сума заборгованості складає 375814,55 грн., що складається із суми заборгованості за сумою кредиту; 650 грн. оплати за видачу оскаржуваного виконавчого напису. В подальшому постановою від 04.03.2020 р. було відкрито виконавче провадження №61307612 на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса. Разом із матеріали справи містять копію судового наказу від 18.06.2009 року №1-Н-361/09 про: стягнути з [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь Відкритого акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість в сумі 179389,14 грн., що складається з тіла кредиту та заборгованості по відсоткам. На підставі якого відкрито виконавче провадження згідно наявної у матеріалах справи постанови від 27.12.2016 року №53202202. Окрім того, згідно наявного у матеріалах справи копії виконавчого листа від 21.02.2008 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Щербак Т.В. було видане виконавчий напис в якому було пропоноване звернути стягнення на автомобіль марки SKODA, модель OKTAVIA А5 І.6і, рік випуску 2007, колір - чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , тип- легковий комбі-В, реєстраційний № [NUMBER] , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 06.04.2007 року РЕВ Ужгородського МРЕВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області, та договору купівлі-продажу автомашини з використанням банківського кредиту №27 від 06.04.2007 року, гр. [PERSON] , що народився [INFO] в м. Ужгород, Закарпатської області, проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Зазначений автомобіль марки SKODA, модель OKTAVIA А5 1.6і реєстраційний № [NUMBER] , на підставі договору застави транспортного засобу 2/АА-095-07.2, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Резвановою І.Д. 06.04.2007 року за р. №1025, передане у заставу Відкритому акціонерному товариству «РОДОВІД БАНК», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П,Сагайдачного, 17, код ЄДРПОУ 14349442, невиплачена в строк заборгованість виникла за кредитним договором № 2/АА-095-07.2 від 06.04.2007 року за період з 11.05.2007 року по 21.02.2008 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки SKODA, модель OKTAVIA А5 І.бі реєстраційний № [NUMBER] , було запропоновано задовольнити вимоги ВАТ «РОДОВІД БАНК», у розмірі: - кредит в сумі, еквівалентній 30523,25 доларам США; - відсотки в сумі, еквівалентній 2095,90 доларам СІНА; - пеня в сумі, еквівалентний 456,75 доларам США. Загальна сума заборгованості: еквівалентна 33075,90 (тридцятьом трьом тисячам сімдесят п`яти і 90/100) доларам США. Слід констатувати, що судом було вжито заходів щодо витребування доказів, а саме постановлено ухвали суду від 20.10.2020 та 14.09.2021. На виконання ухвали від 20.10.2020 від приватного нотаріуса Т.В. Щербак надійшла відповідь про неможливість надання витребуваних документів. До вказаної відповіді долучено копію акту про вилучення та знищення документів. Відповідачем по справі 03.11.2021 на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2021р., надіслано пояснення. Так, відповідач вказує на те, що надати документи на підставі яких було видано Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В. В. Виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним зобов`язанням в розмірі - 376464,55 грн. ТОВ «Вердикт Капітал», не є можливим, оскільки вони знаходяться згідно п. 10.1. Наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2010р. №3253/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010р. за №1318/18613 саме в сформованій нотаріальній справі в Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В. В. та підлягають витребуванню саме в зазначеного нотаріуса. З приводу реалізації предмету застави (заставного автомобіля, що був предметом застави по кредитному зобов`язанню ) та суми коштів, яка була виручена від його реалізації - відповідач зазначає, що інформація в ТОВ «Вердикт Капітал» відсутні, оскільки, при примусовому виконанні Виконавчого напису від 31.01.2020р. №911 наведений автомобіль на реалізацію не виставлявся про, що свідчить залучена у формі додатку Інформаційна довідка про виконавче провадження №61307612 отримана з АСВП. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року (в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року). Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Слід вказати на те, що на виконання ухвали суду від 20.10.2020 та від 14.09.2021 Приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик Володимира Вікторовича, який знаходиться за адресою Київська обл., Броварський район, 07442, м. Бровари, вул. Грушевського, 15, оф. 6 ( [INFO] ), щодо наданян копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис та сам виконавчий напис № 911 виданий 31.01.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт капітал» суми боргу 376 464,55 грн., жодних документів не надано. Ухвалу суду не виконано. Окрім того, на виконання ухвали суду від 14.09.2021 про витребування від ТзОВ "Вердикт капітал", місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, Код ЄДРПОУ 36799749 документи на підставі яких було видано Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , який народився [INFO] місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованість в сумі 376 464,55 грн., а також інформацію в який спосіб було реалізовано предмет застави,та яку суму коштів було отримано від реалізації автомобіля марки SKODA, модель OKTAVIA А5 І.6і реєстраційний № [NUMBER] , що був предметом застави по кредитному зобов`язанню, відповідачем вказаних документів не надано. Згідно поданих ним пояснень, такі не надані через їх відсутність. Інших доказів на підтвердження того що виконавчий напис було вчинено у відповідності та з дотриманням чинного законодавства суду не надано. Суд вважає за необхідне вказати на те, що відповідачем не спростовано і факту стягнення із позивача суми боргу за кредитним договором, що підтверджується наявними у матеріалах доказами (наказом про стягнення заборгованості від 2-Н-361/09 від 18.06.2009, постановою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаного судового наказу від 27.12.2016 р. ВП №53202202, виконавчий напис від 21.02.2008 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу). Таким чином, суду не доведено, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса, що є предметом оскарження, заборгованість позивача перед відповідачем існувала у відповідному розмірі, та безспірність такої заборгованість. Відповідачем не спростовано твердження позивача, що у виконавчий напис включенні суми вже стягнуті з боржника у інший спосіб, та виконавчі документи видані на їх основі перебувають на примусовому виконанні. Таким чином, суд вважає, що на день розгляду вказаної справи, відсутні належні та допустимі докази того, що на момент вчинення виконавчого напису існувала безспірна заборгованість позивача перед відповідачем. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей87,88Закону України«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі,чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012року№296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. При цьому, відповідачем не спростовано твердження позивача про пропуск строків на звернення до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивний (сам факт порушення права) так і суб`єктивний (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Велика Палата у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, вказала, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки (пункти 33-35 постанови від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17). Так, у справі № 645/1979/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. У справі № 916/3006/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц погодилася з висновками апеляційного суду про законність вчинення нотаріусом виконавчих написів, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Верховний Суд, у справі № 569/8884/17, скасовуючи рішення апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд виходив з того, що суд взагалі не надав жодної оцінки документам на підтвердження безспірності заборгованості, не перевірив факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, не перевірив дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлено, що по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має банк (кредитодавець) при зверненні до нотаріуса. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі, тому за вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною. З матеріалів даної справи вбачається, що відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, як і не вбачається безспірність заборгованості, оскільки про безспірність заборгованості можуть говорити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірними. Суд приймає до уваги наведені твердження позивача, оскільки, в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача в цій частині. Відповідно дост.ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно положень що закріплені в ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України визначено, що у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії серії [NUMBER] виданого 07.09.2016 року, позивач по справі [PERSON] є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Таким , чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору що становить 840,80 грн. та 420,40 грн. Враховуючи, що позов та заяву про забезпечення позову задоволено в повному обсязі та позивач звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати по справі у загальному розмірі 1 260,80 грн. (840,80 грн. та 420,40 грн. ) підлягають стягненню з відповідача ТзОВ "Вердикт капітал" на користь держави, що складаються із судового збору, сплаченого за подачу позову у сумі 840,80 грн. та судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову у сумі 420,40 грн. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved