Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Просить суд визнати за ним право власності на автомобіль ИЖ 2717-90 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER].; зобов'язати Відділ Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції зняти арешти та заборони з автомобіля ИЖ 2717-90 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. В обґрунтування позову покликається на те, що 22 вересня 2015 року, він відповідно до Біржового договору купівлі продажу транспортного засобу купив автомобіль ИЖ 2717-90 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що належав ПП "Тарон" і був реалізований податковим органом на аукціоні в рахунок погашення податкового боргу вищезазначеного підприємства. Продаж здійснено на підставі ст.95 Податкового кодексу України та протоколу проведення аукціону на РМУТМБ "ПРАЙС" за р.№11378-т від 22.09.2015 року як податкову заставу (акт опису № 61 від 28.09.2010р.). З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль, він сплатив 6 720,00 грн. Згодом, коли він звернувся до МРЕО з метою переоформлення автомобіля на своє ім'я, то з"ясувалося, що перереєструвати автомобіль на себе він не має права, оскільки Відділом державної виконавчої служби служи Рівненського міського управління юстиції, при виконанні зведеного виконавчого провадження стосовно попереднього власника вказаного автомобіля - ПП "Тарон", накладено арешт (заборону на відчуження). Відповідно до Картки Результатів звірення по всіх базах МРЕО від 10.11.2015 року арешт, заборона на відчуження накладені згідно листів ДВС від 22.09.10 р.,10.09.13 р., 31.10.13 р., 20.11.13 р. На виконанні відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Рівненської області знаходилися наступні виконавчі листи, за якими стягувачем є Державна податкова інспекція у м.Рівному, а боржником ПП "Тарон": № 817/3430/13-а від 08.11.2013р. на суму 12 608,32 грн.; № 817/2688/13-а від 19.09.2013р. на суму 19 129,41 грн.; № 817/1706/13-а від 23.10.2013р. на суму 63 461,63 грн.; № 2а/1770/4971/2011 від 06.11.2012р. на суму 117549,24 грн. 30 вересня 2015 року виконавче провадження по всім виконавчим листам було завершено відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження" (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення), проте арешт з майна боржника не був знятий. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив позов задоволити. Представник відповідача Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Якобчук П.О. позовні вимоги не визнав. Додатково пояснив, що на виконанні у відділі ДВС Рівненського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист від 21 серпня 2015 року Рівненського окружного адміністративного суду про стягнення із ПП "Тарон" до бюджету заборгованості зі сплати орендної плати за землю у сумі 126331,02 грн., тому підстав для зняття арешту з майна немає. Просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Державної податкової інспекції у м. Рівне Гінатуліна Ю.О. позов визнала. Додатково пояснила, що листом 08.10.2015 року Державна податкова інспекція звернулась до Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції з вимогою про зняття арешту з майна ПП "Тарон", проте було відмовлено зняти арешт з повідомленням про те, що оскільки нестягненим залишився виконавчий збір та інші виконавчі документи, підстави для зняття арешту з майна боржника, встановлені ст.ст.50,60 Закону України "Про виконавче провадження" відсутні. Підтримала подані до суду письмові пояснення. Просила позовні вимоги задоволити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22 вересня 2015 року відповідно до Біржового договору купівлі-продажу транспортного засобу, [PERSON] купив автомобіль ИЖ 2717-90 2004 року випуску, д/н [NUMBER], що належав ПП "Тарон" і був реалізований податковим органом на аукціоні згідно протоколу проведення аукціону на РМУТМБ "ПРАЙС" за р.№11378-т від 22.09.2015 як податкову заставу (акт опису № 61 від 28.09.2010р.). З листа Державної податкової інспекції у м.Ріне ГУДФС у Рівненській області №21306/17-16-23-10 від 02.10.15р. вбачається, що останні не заперечують проти зняття з обліку автомобіля ИЖ 2717-90, д/н [NUMBER], який зареєстрований за ПП "Тарон" і був реалізований податковим органом на аукціоні в рахунок погашення податкового боргу вищезазначеного підприємства. Згідно картки результатів звірення по всіх базах МРЕО від 10.11.2015 року встановлено, що на підставі листів ДВС від 22.09.10 року,10.09.13 року, 31.10.13 року, 20.11.13 року, на автомобіль ИЖ 2717-90, д/н [NUMBER] накладені арешт, заборона на відчуження Відповідно до ч.2 ст.50 Закону Україна "Про виконавче провадження", у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.І ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно з положеннями ст. 638 ЦК України, угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві) а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Чинний ЦКУ вказує, що купівля-продаж транспортних засобів здійснюється шляхом укладення письмового договору, при цьому нотаріальне посвідчення або державна реєстрація такого правочину не вимагається. Відповідно до змісту ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Системний аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про те, що арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав. Випадки, перелік яких зазначено частиною першою ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", коли арешт, накладений на майно боржника не знімається: направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби (п. 10) ч. 1 ст.49), офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (п.7) ч.1 ст.49), закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій) стосується виключно закінчення виконавчого провадження. Судом встановлено, що державним виконавцем за жодним виконавчим документом стягнення не проводилося, як і не виявлено майно боржника, на яке може бути звернуте стягнення, а виконавчі листи були повернуті стягувачу. Саттею 47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право стягувача повторно пред'явити виконавчий документ до виконання. Отже, у випадку повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" арешт, накладений на майно боржника, яке реалізоване, повинен бути знятий. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved