Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут, третьої особи Львівського відділення Державного підприємтва "Український державний геологорозвідувальний інститут", в якому просить зобов'язати «Український державний геологорозвідувальний інститут» відновити їй незаконно змінені істотні умови праці, зокрема режим роботи та нарахування заробітної плати в період з 05.04.2011 р. до 19.03.2012 р., за весь час дії наказу № 5 від 31.01.2011 року; зобовязати «Український державний геологорозвідувальний інститут» виплатити їй різницю в окладі за весь час вимушеного прогулу в розмірі 11 753, 00 грн. (одинадцять тисяч сімсот пятдесят три грн. 00 коп.); зобовязати керівництво «Українського державного геологорозвідувального інституту» сплатити з цієї суми обовязкові податки, у тому числі помісячно, у пенсійний фонд з метою відновлення їй загального та пенсійного стажу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що працювала у Львівському відділенні Українського державного геологорозвідувального інституту на посаді геолога 2-ої категорії та на підставі наказу керівника Львівського відділення УкрДГРІ від 31.01.2011 року № 5 їй було встановлено неповний робочий тиждень 0,2 ставки (з одним робочим днем). В подальшому, на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.06.2011 року зазначений наказ був скасований за позовом одного із співробітників державного підприємства. Враховуючи, що судами було визнано незаконність застосування до всіх працівників Львівського відділення УкрДГРІ змін умов праці передбачених наказом від 31.01.2011 року № 5, внаслідок яких позивач працювала лише один день на тиждень замість трьох, а решту часу перебувала у вимушеному прогулі і їй неправомірно нараховувалася заробітна плата із розрахунку 0,2 ставки, позивач просить позов задовольнити, стягнути за час перебування у вимушеному прогулі з 05.04.2011 року по час скасування наказу 19.03.2012 року різницю у заробітку між 0,6 та 0,2 ставки, що становить 11 753,00 грн. В судове засідання позивач з'явилася, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, проте подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах із Львівським відділенням Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", структурним підрозділом Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут", працюючи на посаді геолога 2 категорії з виплатою 0,6 ставки. На підставі наказу від 31.01.2011 року № 5 «Про роботу ЛВ УкрДГРІ на умовах неповного робочого дня» позивачу та іншим працівникам починаючи з 05.04.2011 року і до покращення фінансового стану відділення, було встановлено неповний робочий тиждень з виплатою 0,2 ставки. На підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.06.2011 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16.01.2012 року, за позовом іншого працівника до ДП УкрДГІ, скасовано наказ Львівського відділення ДП УкрДГІ від 31.01.2011 року № 5. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, підприємство має одночасно прийняти рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, оскільки рішенням суду було встановлена незаконність наказу Львівського відділення ДП УкрДГІ від 31.01.2011 року № 5 в цілому, а відтак є очевидною і незаконність зміни істотних умов праці позивача із 0,6 ставки на 0,2 при яких позивач фактично перебував у вимушеному прогулі, будучи змушеним виходити на роботу один раз на тиждень замість трьох та отримуючи заробітну плату пропорційно відпрацьованому часу. Після скасування наказу Львівського відділення УКрДГІ від 31.01.2011 року № 5, істотні умови праці позивача, які існували до його прийняття були їй поновлені лише з 19.03.2012 року, що стверджується рішенням Личаківського районного суду м. Львова, від 17.08.2012 року, що набрало законної сили. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи наведене, вважаю, що відповідачем безпідставно відновлено істотні умови праці позивача з виплатою 0,6 ставки лише з 19.03.2012 року, тому такі підлягають відновленню з часу їх неправомірної зміни на підставі незаконного наказу із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 11 753,00 (одинадцять тисяч сімсот пятдесят три грн. 00 коп.) у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України. При цьому, суд погоджується із розрахунком, який подано позивачем, оскільки він здійснений виходячи із його середнього заробітку. Оскільки позивач отримав заробітну плату за цей період за 0,2 ставки, тому він має право на отримання різниці між середнім заробітком та отриманими коштами. А отже, йому підлягає виплаті за період з 05.04.2011 року по 19.03.2012 року 0,4 ставки щомісячно. Із виплаченої позивачу суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають відрахуванню обов'язкові податки та платежі у пенсійний фонд, оскільки такі відрахування до державного бюджету здійснюються в обов'язковому порядку в процесі виконання рішення суду. При цьому, суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно того, що позовні вимоги є безпідставними.

Outcome: approved