Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 07 серпня 1999 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у Струмківській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 5. Даний шлюб для обох первинний. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї, на думку позивача, є те, що відповідачка постійно зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, не виконує свої обов'язки матері та дружини, чим негативно впливає на виховання дітей. Він приклав всі зусилля, намагаючись зберегти сім'ю та вплинути на дружину, однак все виявилось марним. Враховуючи, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбні відносини, позивач вважає, що сім'я фактично розпалась, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 07.08.1999 року (а.с.3), 07.08.1999 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у Струмківській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 5. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, втратили почуття поваги та кохання один до одного, тому примирення не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно й шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила прізвище з "[PERSON] " на "[PERSON]". В поданій до суду заяві, остання просила залишити їй прізвище "[PERSON]", тому підстав для відновлення дошлюбного прізвища відповідачки суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved