Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (АТ КБ "ПРИВАТБАНК") подано в суд позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що відповідно до заяви без номера від 31.08.2010 року [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг. Відповідач шляхом підписання анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого ліміту. Відповідач не виконав умови договору належним чином, станом на 25.08.2020 року у нього виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 13210,81 гривень, з яких: 10061,11 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 10061,11 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 3149,70 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, 00,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 - нарахована комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ "Приватбанк". Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану у розрахунку суму заборгованості за кредитним договором і судові витрати у справі. На підтвердження викладених у позові обставин позивачем надано розрахунок заборгованості, копію заяви позичальника, витяги з «Тарифів банку», «Умов та правил надання банківських послуг», довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, виписку по рахунку, довідку про надання кредитної картки, копію документу, що посвідчує особу відповідача. В судове засідання належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи не прибули. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, в клопотанні вказано, що представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, тому суд провидить заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв та клопотань не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Д ослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 31.08.2010 року [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , який зареєстрований в [ADDRESS] , підписано анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», що складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Сума встановленого кредитного ліміту та номер карткового рахунку в анкеті-заяві не вказані (а.с. 62). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідач [PERSON] , порушуючи умови договору, свої зобов`язання належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-9) вбачається, що станом на 25.08.2020 року у нього виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 13210,81 гривень, з яких: 10061,11 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 10061,11 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 3149,70 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, 00,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 - нарахована комісії. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги за кредитним договором, посилався на витяг з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua і є частиною спірного договору. Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять ані особистого підпису позичальника, ані дати їх складання. Позивачем, всупереч вимог суду, не надано доказів ознайомлення позичальника саме із такою редакціє Умов та правил надання банківських послуг, а також відомостей щодо того, коли, та на підставі яких документів (Рішення уповноваженого органу) банком затверджена саме така редакція Умов та правил надання банківських послуг. Банком не наведено інших доказів існування погоджених сторонами будь-яких істотних умов договору, крім тих, що зазначені лише в Правилах і Умовах, Тарифах Банку, і з якими, як вважав би банк, позичальник був ознайомлений. В позовній заяві банк зазначає, що сторони керувались при укладенні договору нормами ч.1 ст.634 ЦК України. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки у анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відсотків за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів), то відповідно до частини першої, другої статті 551 ЦК України сторони не домовились про такі умови договору, а тому у цій частині він є неукладеним, а як наслідок позовні вимоги про стягнення відсотків є безпідставними. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів), надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 31.08.2010 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). З виписки про рух коштів по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, знімав кошти в банкоматах, розраховувався за товари та послуги, а також частково погашав заборгованість по картковому рахунку (а.с. 48-51). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 10061,11 гривень. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (76,15% = 1600,67 грн.).

Outcome: partial