Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача тапПросив суд змінити загальний розмір стягуваних з нього аліментів га користь відповідача зменшивши розмір з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його доходів, на утримання неповнолітньої дитиги: [PERSON] , [INFO] так як він має інші зобовязання за аліментами. 29.10.2019 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву та позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 05.11.2019 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подала. Будь-яких клопотань або заперечень з приводу пред`явлених вимог суду не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, 10.09.2018 року Коростенським міськрайонним судом видано судовий наказ у справі № 279/3782/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітного сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.08.2018 року та до досягнення повноліття. 24.10.2018 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ у справі № 279/4389/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку накожну дитину, починаючи з 26.09.2018 року та до досягнення ними повноліття. Згідно п.7 ч.1 ст.168 Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обгрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Таким чином, загальний розмір стягнутих на підставі вищезазначених судових наказів з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина становить 1/4 частку всіх видів його доходів, в той час як на утримання неповнолітніх дочок від відповідача він отримає 1/3 її доходів, що складає по 1/6 на кожну дтину. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 Сімейного кодексу України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.182 ч.1 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За нормами ст.192 ч.1 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені Сімейним кодексом України. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані утримувати і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Відповідно до ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, за нормами ст.183 ч.5 Сімейного кодексу України - "Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину". Тому нести відповідальність по утриманню дітей повинні обидва батьки. При цьому, суд враховує, що відповідач також працездатного віку, доказів того, що має на утриманні інших осіб (окрім неповнолітніх дітей) суду не надано, а розмір аліментів на двох дітей встановлений у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, зменшити розмір аліментів, які позивач сплачує на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина з 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до 1/6 частини його заробітку (доходу) на дитину, щомісячно.

Outcome: approved