Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до ТОВ «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що у липні 2021р. йому з бухгалтерії його роботи ТОВ «Укрмехцентр» повідомили про необхідність відрахування заборгованості з заробітної плати, оскільки в провадженні Головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Демянко О.С. знаходиться на виконанні ВП № 65633272 по виконанню виконавчого напису №20450, виданого 19.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з нього на користь ТОВ « Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором, в розмірі 2 742, 81 грн. Ознайомившись з сумою заборгованості за кредитним договором, він вважає, що ТОВ «Фінпром маркет» надав нотаріусу Остапенко Є.М. невірні дані про його заборгованість з оплати сум за кредитним договором та неправомірно зробив розрахунок в розмірі 2 742,81 грн., в результаті чого, нотаріус виніс виконавчий напис № 20450, виданий 19.04.2021 р., який є невірним та спірним, оскільки в ньому є спір між сторонами кредитних правовідносин. Підставами для оскарження є порушення процедури вчинення виконавчого напису, так як ніхто йому не повідомляв про зазначену суму заборгованості та про самі неправомірні вимоги кредитора ТОВ «Фінпром маркет». Приватний нотаріус Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис на підставі неповного переліку документів, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат», які б підтверджували безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, а також порушив процедуру видачі виконавчого напису, оскільки нотаріус не пересвідчився в тому, чи боржник був повідомлений про наявність у нього заборгованості за кредитним договором. Нотаріус Остапенко Є.М. поверхнево підійшов до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису, оскільки фінансова установа - стягувач, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищив суми своїх вимог, включивши в їх склад всі санкції, комісії, винагороди, тощо про стягнення спірного боргу. Сума у виконавчому написі більше за рахунок того, що кредитне товариство встигло нарахувати нові санкції і не були враховані зроблені ним платежі по взятому кредиту, в результаті чого, стався неправильний розрахунок заборгованості.Просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №20450 від 19.04.2021 року щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Фінпром Маркет» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №007-04169-131113 від 13.11.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», грошових коштів у сумі 2742,81 грн., у тому числі заборгованості за сумою кредиту 1471,72 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 1221,09 грн., плати за вчинення виконавчого напису - 50,00 грн. - таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16.07.2021р. дану справу передано до Приморського районного суду міста Маріуполя за підсудністю. Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14.09.2021р. вказану справу залишено без руху. Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 28.09.2021р. у справі відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін, витребувано у головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Дем`янко О.С. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження №65633272, виконавчий напис №20450, виданий 19.04.2021р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2742,81грн. та копії матеріалів виконавчого провадження №65633272. 26.10.2021р. начальник Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) на виконання ухвали суду надіслав до суду витребувані документи. 02.11.2021р. представник відповідача, директор ТОВ «Фінпром Маркет» Яворський Р.І. до суду надав клопотання про врегулювання спору за участю судді. 02.11.2021р. представник відповідача, директор ТОВ «Фінпром Маркет» Яворський Р.І. до суду надав клопотання про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України, просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису № 20450 від 19.0.2021р. таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» 50% судового збору. 05.11.2021р. позивач [PERSON] до суду надав заяву, в якій проти задоволення клопотання заперечував, на врегулювання спору за участю судді не погодився. Наполягав на задовленнні його позовної заяви та розгляду справи за його відсутності. Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 08.11.2021р. в задоволенні клопотання представника відповідача - директора ТОВ «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. про проведення врегулювання спору за участю суддіза позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню відмовлено. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Положеннями ст. 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно положень ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до положень п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Нормативними положеннями п.10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №20450 від 19.04.2021 року, з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Фінпром Маркет» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №007-04169-131113 від 13.11.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», грошових коштів у сумі 2742,81 грн., у тому числі заборгованості за сумою кредиту 1471,72 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 1221,09 грн., плати за вчинення виконавчого напису - 50,00 грн. Відповідно до заяви про примусове виконання рішення від 13.05.2021 року, ТОВ "Фінпром Маркет " просило стягнути з боржника [PERSON] на користь заявника в рахунок погашення заборгованості у сумі 2742,81 грн. за виконавчим написом №20450 від 19.04.2021 року вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №65633272 від 20.05.2021р., головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Демянко О.С. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №20450 від 19.04.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет " в рахунок погашення заборгованості 2742,81 грн. Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ВП №65633272 від 23.06.2021р., головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Демянко О.С. звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у ТОВ «Укрмехцентр», визначення платежу ВП у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 2742,81 грн. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р., постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" було визнано незаконною та нечинною постанову № 662 в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис оригіналу кредитного договору. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає такі підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, як: кредитна заборгованість, яка є предметом виконавчого напису не є безспірною. При цьому, відповідачем не надано до суду ані підтвердження укладання кредитного договору, ані договору факторингу, а саме відступлені права вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» за кредитним договором, укладеним з ПАТ «Дельта Банк». З документів наданих начальником Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) на виконання ухвали суду вбачається, що ТОВ «Фінпром Маркет» з заявою про примусове виконання рішення, крім виконавчого напису було надано лише виписку з рахунку [PERSON] за кредитним договором №007-04169-131113 від 13.11.2013року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», яка починається лише з 10.05.2018р. Таким чином, оскільки відповідачем не доведена наявність кредитних правовідносин між позивачем та відповідачем, а також безспірність суми боргу на момент вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні не знайшло своє підтвердження правомірність вчинення виконавчого напису № 20450. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 гривень. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved