Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати усю інформацію, оприлюднену та поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Ліга" в відеосюжеті "Гашпару [INFO] підготувала повідомлення про підозру у справі про побиття комунальника" такою, що порушує особисті немайнові права позивача, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Ліга" видалити зі своїх сторінок під назвою і логотипом « [INFO] « [INFO] в соціальних мережах "YouТubе" та «Facebook» відеосюжет [INFO] назвою " [INFO] про побиття комунальника", визнати усю інформацію, оприлюднену та поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Ліга" в відеосюжеті " [INFO] за [INFO] комунальника" такою, що порушує особисті немайнові права позивача, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Ліга" видалити зі своїх сторінок під назвою і логотипом « [INFO] « [INFO] в соціальних мережах "YouТubе" [INFO] «Facebook» [INFO] назвою " [INFO] ", стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Ліга" 25000,00 гривень у відшкодування, завданої неправомірними діями та порушенням особистих немайнових прав, моральної шкоди. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 13 вересня 2018 р. відповідачем оприлюднено в мережі Інтернет відеосюжет під назвою « [INFO] про побиття комунальника», тривалість 54 секунди, наступного змісту: «Журналіст (закадровий голос): Громадському активісту Олександру Гашпару Чернігівська місцева прокуратура підготувала підозру у справі побиття працівника «Зеленбуду». Про це він повідомив у своїй сторінці в соцмережі. Після завершення слідчих дій справу мають передати до суду. Нагадуємо: інцидент трапився 29 березня, коли «зеленбудівці» згідно документів комісії мали проводити вирубку дерев на Валу, проте з 'явився [PERSON] і, за словами потерпілого водія-комунальника, після словесної перепалки накинувся на нього з кулаками. Сам [PERSON] коментувати ситуацію нам відмовився. Проте заявив, що нікого не бив, а, навпаки, вважає себе потерпілим. Шестидесятитрьох річний комунальник після інциденту провів у лікарні з діагнозом «черепно-мозкова травма.» і «струс мозку». Нагадуємо: [PERSON] раніше був засуджений Деснянським, райсудом м. Чернігова до чотирьох років позбавлення волі за скоєний напад на поштове відділення з метою заволодіння коштами». 22 грудня 2018 року відповідач оприлюднив в мережі Інтернет (на власних веб-сторінках відеохостингу « [INFO] " та соціальній мережі « [INFO] ») відеосюжет під назвою « [INFO] , тривалість 1 хвилина 40 секунд, наступного змісту: Журналіст (закадровий голос): За побиття працівника комунального підприємства 21 грудня [PERSON] поліцейські вручили підозру. Далі справу розглядатимуть у суді. Нагадаємо, шестидесятитрирічний працівник «Зеленбуду», котрий понад тридцять років пропрацював на цьому підприємстві, потрапив до лікарні після, так званого, «спілкування» з громадським активістом. Сталась подія 29 березня після проведення «Зеленбудом» планових робіт з розчищення парку «Коцюбинського», тобто нижньої частини Валу. Активіста не влаштували надані працівниками «Зеленбуду» акти на розчищення території. [PERSON] поводив себе агресивно, тоді працівник «Зеленбуду» зробив йому зауваження і отримав удар у скроню. [PERSON] , водій КП «Зеленбуд»: І він кинувся на мене і вдарив у висок. Я впав, він - наверх. Ну а реб`ята наші, що работали тут... І він одразу почав кричати, що вас уже фотографірують... [PERSON] , речниця міського відділу поліції: ...в результаті, чого комунальник отримав тілесні ушкодження. Дана інформація була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань і відкрито кримінальне провадження за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, це «Умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров 'я або незначну втрату працездатності». Журналіст (закадровий голос): Водій «Зеленбуду» після зустрічі з Гашпаром пару тижнів провів на лікарняному ліжку з закритою черепно- мозковою травмою і струсом мозку. [PERSON] , речниця міського відділу поліції: ...ця стаття передбачає різні форми покарання. Це може бути як штраф, так і арешт, і обмеження волі на строк до двох років. Журналіст (закадровий голос): ми кілька разів намагались отримати коментар [PERSON] з приводу цієї ситуації, але це так і не вдалося». Відповідач є суб`єктом інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення, діє на підставі ліцензії на мовлення в багатоканальній мережі, виданої Національною радою з питань телебачення і радіомовлення серії НР №01263-м від 06.02.2018 року. 29 березня 2018 р. під час здійснення працівниками комунального підприємства «Зеленбуд» Чернігівської міської ради робіт з розчищення парку Коцюбинського в м. Чернігові сталася сутичка між робітником комунального підприємства водієм Донцем Віктором та позивачем. Зазначена подія набула значного суспільного резонансу, неодноразово висвітлювалась засобами масової інформації, державними органами, а її обставини мали і мають на сьогоднішній день широкий публічний інтерес. Позивач зазначає, що оприлюдненням спірних відеосюжетів відповідачем порушені його особисті немайнові права. Поширення відповідачем інформації про те, що прокуратура підготувала «підозру у справі за побиття комунальника» і про те, що «оголосили підозру за побиття комунальника» з використанням імені позивача до моменту винесення вироку, є порушенням особистого немайнового права позивача на ім`я. У відеосюжетах відповідач в стверджувальній формі зазначає про побиття позивачем працівника комунального підприємства, про його агресивність, без відповідного вироку суду, який набув законної сили, що є порушенням презумпції невинуватості. Згідно зі ст. 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Як відзначено Європейським судом з прав людини, свобода вираження є одним із засадничих положень демократичного суспільства і, що гарантії, надані пресі, мають особливе значення. Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Згідно з ч.І ст.200 ЦК України, ст.1 ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформацією є задокументовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Відповідно до частин 1, 4 статті 296 ЦКУкраїни фізична особа має право використовувати своє ім`я у всіх сферах своєї діяльності. Ім`я фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо неї або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та в інших випадках, передбачених законом. Статтею 2 Закону України «Про інформацію» закріплений принцип гарантованості права на інформацію, який, серед іншого, забезпечується юридичними нормами про діяльність засобів масової інформації та журналістів. Статтею 7 Закону України «Про інформацію» передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Частиною 2 ст.24 Закону України «Про інформацію» прямо забороняються втручання у професійну діяльність журналістів, контроль за змістом поширюваної інформації, зокрема з метою поширення чи непоширення певної інформації, замовчування суспільно необхідної інформації, накладення заборони на висвітлення окремих тем, показ окремих осіб або поширення інформації про них, заборони критикувати суб`єкти владних повноважень, крім випадків, встановлених законом, договором між засновником (власником) і трудовим колективом, редакційним статутом. Статтею 25 Закону України «Про інформацію» визначені гарантії діяльності засобів масової інформації та журналістів, в тому числі: під час виконання професійних обов`язків журналіст має право здійснювати письмові, аудіо- та відеозаписи із застосуванням необхідних технічних засобів, за винятком випадків, передбачених законом - ч.І ст.25 Закону; журналіст має право безперешкодно відвідувати приміщення суб`єктів владних повноважень, відкриті заходи, які ними проводяться, та бути особисто прийнятим у розумні строки їх посадовими і службовими особами, крім випадків, визначених законодавством ч.2 ст.25 Закону; журналіст має право поширювати підготовлені ним матеріали (фонограми, відеозаписи, письмові тексти тощо) за власним підписом (авторством) або під умовним ім`ям (псевдонімом) - ч.5 ст.25 Закону. Згідно з частиною 4 статті 196 ЦК України ім`я фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо неї або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та в інших випадках, передбачених законом. Пунктами 19, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відзначено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглядаючи касаційну скаргу про захист честі, гідності, ділової репутації (постанова від 22.04.2019 р. у справі № 180/492/17) відзначив, що свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів. Статтями 64, 65 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» визначено, що громадянин або юридична особа, стосовно якого (якої) у програмі чи передачі телерадіоорганізації було поширено відомості, які не відповідають дійсності або порушують його (її) права і законні інтереси, має право на спростування або на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи) у програмах та передачах даної телерадіоорганізації незалежно від того, було подано заяву з вимогою спростування чи ні. Враховуючи викладене вище, доводи позовної заяви щодо недопустимості втручання в приватне життя позивача, заподіяння шкоди його особистим немайновим правам та моральної шкоди не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed