Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

В травні 2016 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернулося в суд з вказаним вище позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 07 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №ICKGMCUVI.245613.002, відповідно до умов якого банк з моменту укладення договору встановив кредитний ліміт у розмірі 15900 грн. на рахунок № 2625200219330, який відкритий на ім'я відповідача на підставі анкети-заяви про приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами укладеного між сторонами договору банк нараховує проценти в розмірі 48% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік 360 днів, місяць рівний кількості календарних днів. Згідно заяви-приєднання до умов продукту «Кредитна картка», щомісячний мінімальний платіж складає 7% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом трьох років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за ним. В порушення умов договору відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання, що призвело до утворення у нього перед банком заборгованості, яка станом на 29 березня 2016 року становить 49332,02 грн. та складається з: 8098,08 грн. поточної заборгованості по тілу кредиту; 7772,67 грн. простроченої заборгованості по тілу кредиту; 365,85 грн. поточної заборговаоісті за процентами; 14900,51 грн. простроченої заборгованості за процентами; 18194,91 грн. пені. В звязку з наявністю заборгованості позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою погасити дану заборгованість. Проте вимога позивача залишена відповідачем без задоволення та виконання. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану заборгованість у примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В адресованому суду письмовому клопотанні просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за адресою реєтрації місця проживання, які повернулись на адресу суду з вітміткою, що відповідач "за зазначеною адресою не проживає". Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору у своєму письмовому клопотанні. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 серпня 2014 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №ICKGMCUVI.245613.002, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 15900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок № 2625200219330, відкритий на ім'я відповідача, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48% річних. Кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 07.08.2014 року (а.с. 10), заяви -приєднання до умов продукту "Кредитна картка" (а.с. 11). Відповідач [PERSON] своїм підписом в анкет-заяві заясвідчив, що ознайомлений та згодний із Тарифами ПАТ "ВБР" та Умовами і Правилами надання банківських послуг" та бажає відкрити на своє ім'я картку. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За умовами договору договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання клієнтом заяви-приєднання та діє протягом трьох років або до надання клієнтом письмової заяви про розірвання договору , але в будь-якому випадку до повного виконання клієнтом зобов'язань. За користування кредитом встановлюється фіксована процентна ставка, яка зазначена у діючих на момент підписання заяви Тарифах. Щомісячний мінімальний платіж складає 7% від суми заборгованості на 25 число поперднього місяця та підлягає сплаті клієнтом щомісячно до 25 числа поточного місяця. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання по кредитному договору не виконував. В результаті неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору у нього станом на 29 березня 2016 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 49332,02 грн. та складається з: 8098,08 грн. поточної заборгованості по тілу кредиту; 7772,67 грн. простроченої заборгованості по тілу кредиту; 365,85 грн. поточної заборгованості за процентами; 14900,51 грн. простроченої заборгованості за процентами; 18194,91 грн. пені (а.с. 4-9). В звязку з наявністю даної заборгованості, позивач 16 грудня 2015 року звертався до відповідача з письмовою вимогою погасити дану заборгованість (а.с.12). Проте, вимога позивача відповідачем залишилась не виконаною і заборгованість не погашеною. За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Частина перша ст. 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст.ст.626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З огляду на викладене, а також враховуючи, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором №ICKGMCUVI.245613.002 від 07 серпня 2014 року щодо повернення кредитних коштів, суд вважає можливим стягнути виниклу заборгованість з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378 грн. судового збору, сплата якого позивачем документально підтверджена. На підставі викладеного,

Outcome: approved