Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про про встановлення факту прийняття спадщини та про встановлення факту належності документа. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що на день смерті [PERSON], померлої [INFO], залишилося спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. За час свого життя [PERSON] склала заповіт на ім'я заявниці, відповідно до якого заповіла їй вищевказану квартиру. Спадщина була прийнята заявницею шляхом фактичного розпорядження спадковим майном, спадкоємці, які мають право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] відсутні. При звернені заявницею до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено на тій підставі, що нею не надано доказів прийняття спадщини після смерті [PERSON] та у заповіті допущено помилку у написанні прізвища [PERSON] та у даті складання заповіту. Просила заявлені вимоги задовольнити. В судове засідання представник заявниці надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, по вказаній заяві заперечень не має. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. У відповідності до ст. 234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судовим порядком. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 4). За час свого життя [PERSON] склала заповіт на ім'я заявниці, посвідчений державним нотаріусом Каховської державної нотаріальної контори 31.05.1991 року та зареєстрований в реєстрі за № 1022, відповідно до якого заповіла заявниці квартиру [ADDRESS]. (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, у заповіти невірно зазначено прізвище померлої [PERSON], та вказано як "[PERSON]", тоді як потрібно "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про її смерть, договором купівлі-продажу, ощадними книжками (а.с. 4, 5-8, 11-13). Також у заповіті невірно вказано дату складання " тридцять першого року тисячу дев'ятсот дев'яносто першого року", тоді як потрібно було вказати "тридцять першого травня тисячу дев'ятсот дев'яносто першого року" (а.с. 9). При звернені заявницею до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено на тій підставі, що нею не надано доказів прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, спадщина було прийнята заявницею шляхом фактичного розпорядження спадковим майном, на протязі 6-ти місяців і по теперішній час вона сплачувала комунальні послуги на утримання будинку та при будинкової території, зберігала ощадні книжки, належні померлій [PERSON] (а.с. 11-16). Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки іншим шляхом встановити факт прийняття спадщини заявниця не в змозі.

Outcome: approved