Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У жовтні 2013 року ТОВ "ТехноПарк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 16 березня 2012 року між ТОВ "ТехноПарк" та відповідачем був укладений договір позики № 4, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачеві у власність 125 тис. рублів, на строк до 31 грудня 2012 року. 20 вересня 2013 року відповідачем було повернуто частину боргу у розмірі 1 тис. рублів. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а відповідач суму боргу за договором позики у встановлений договором строк не повернув, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 124 тис. рублів, 3% річних від простроченої суми у розмірі 772 грн. 71 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та стягнути з відповідача витрати, пов'язані з розміщенням оголошення в газету у сумі 420 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 50 (5179) від 19.03.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 березня 2012 року між ТОВ "ТехноПарк" та [PERSON] укладено договір позики № 4 (а.с. 6). Відповідно до п. 1.1, 2.2 даного договору Позикодавець передає у власність, а Позичальник приймає грошові кошти у розмірі 125 тис. рублів, які зобов'язується повернути в строк та на умовах, передбачених цим Договором, а саме до 31 грудня 2012 року. Факт отримання відповідачем коштів від позивача підтверджується видатковим касовим ордером від 16 березня 2012 року (а.с. 7) Матеріали справи свідчать, що 22 березня 2013 року позивачем на ім'я відповідача було направлено листа щодо погашення заборгованості за договором позики (а.с. 15-16). 20 вересня 2013 року відповідач сплатив частину боргу в розмірі 1 тис. рублів, що підтверджується платіжним дорученням №54398 (а.с. 14). З огляду на те, що залишкові кошти за договором відповідач повинен був повернути в строк до 31 грудня 2012 року, то з цього часу відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] суми боргу за договором позики №4 підлягають задоволенню, а саме у розмірі 31 027 грн. 28 коп. (станом на 30.10.2013 року офіційний курс гривні до російського рубля згідно даних НБУ становить 10 рос. рублів-2.5022 гривень). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що кошти за договором позики № 4 від 04 березня 2012 року відповідач повинен був повернути в строк до 31 грудня 2012 року, то з цього часу відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом. Сума заборгованості за вказаним договором позики становить 31 027 грн. 28 коп. А тому розрахунок суми 3% річних складає (31 027 грн. 28 коп.*0, 03/365 (днів у році)*303 (дні прострочення)) = 772 грн. 71 коп. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивачки 31 027 грн. 28 коп. - заборгованість за договором позики та 772 грн. 71 коп. - сума 3% річних. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ТОВ "ТехноПарк" підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 319 грн. 60 коп. та витрати за розміщення оголошення в пресі у розмірі 420 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved