Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] , звернулась в суд з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню до відповідача ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс», де третьою особою є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 15 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №12312,таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12312, згідно з яким запропоновано звернути стягнення з громадянки України [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №008-25012-300413 від 30.04.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги від якого перейшло до нового кредитора - TOB «Росвен Інвест Україна», відповідно до Договорів про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №142/К та №143/К від 26.01.2018 року. В подальшому, 30.12.2020 року між TOB «Росвен Інвест Україна» та TOB «ФК «Уно Капітал» було укладено Договір факторингу №1-30/12, на підставі якого TOB «ФК «Уно Капітал» набуло право Нового кредитора. 27.01.2021 року між TOB «ФК «Уно Капітал» та TOB «ФК «Фінрезерв Плюс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1-27/01, за яким TOB «ФК «Фінрезерв Плюс» набуло право нового кредитора до боржника за кредитним договором. Вказаним виконавчим написом запропоновано стягнути з [PERSON] , заборгованість за кредитним договором за період з 13.11.2018 року по 27.01.2021 року, що становить 39544,66 гривень, яка складається з: 14862,04 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 23 557,62 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1125,00 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенею. Додатково за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 150,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь стягувача за цим виконавчим написом становить 39694,66 гривень. Станом на сьогодні, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготара М.В. перебуває виконавчий напис №12312 від 15.03.2021 року, виданий приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс» заборгованості в розмірі 39694,66 грн. Про вчинення виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження їй стало відомо, після того, як за місцем реєстрації проживання прийшла постанова приватного виконавця Доготара М.В. про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс» та нотаріусом не було дотримано вимог законодавства, внаслідок чого порушено її права та охоронювані законом інтереси, які підлягають відновленню та захисту судом в установленому законом порядку. На момент вчинення виконавчого напису нотаріуса, згідно з п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року та ч.1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», необхідна наявність двох умов: 1) подані документи повинні підтверджувати безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В матеріалах виконавчого провадження, відкритого на підставі оскаржуваного виконавчого напису, окрім самого виконавчого напису жодних інших документів, на підставі яких він вчинявся не міститься. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і, на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. У виконавчому написі зазначено, що сума заборгованості складає 39544,66 грн. Проте, позивач не погоджується з розміром заборгованості, який запропоновано стягнути за виконавчим написом, оскільки інформація про суму заборгованості, що в ньому зазначена не відповідає дійсності. Більше того, вона повністю погасила борг за кредитним договором ще перед первісним кредитором ПАТ «Дельта-Банк», однак відповідні докази відсутні, у зв`язку з тим, що з того часу пройшло близько шести років і такі документи були втрачені. У виконавчому написі нотаріус зазначає, що заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом складає 23557,62 грн., а штрафами і пенею - 1125,00 грн., стягнення здійснюється за період з 13.11.2018 року по 27.01.2021 року. Кредитний договір припинив свою дію ще у 2015 році. Таким чином, дата остаточного повернення кредиту - є датою припинення нарахування відсотків, нарахування штрафів та пені за кредитним договором. Враховуючи що кредитний договір припинив свою дію ще у 2015 році, кредитор втратив можливість нарахування та стягнення з боржника відсотків за кредитним договором, штрафів та пені. Нарахування відсотків за користування кредитом, штрафів та пені за період з 13.11.2018 року по 27.01.2021 року, є незаконним, оскільки право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом, штрафи та пенею припинилося у зв`язку з закінченням терміну дії кредитного договору. Таким чином, ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» було невірно визначено розмір заборгованості за кредитним договором, в результаті чого нотаріусом незаконно вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути заборгованість у розмірі 39544,66 грн. Отже, в обґрунтування безспірності заборгованості боржника відповідач зобов`язаний був надати первинні документи, що підтверджують виконання Банком умов щодо надання та перерахування кредитних коштів, здійснення часткового погашення заборгованості за кредитом (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, заяви на переказ готівки тощо), зарахування зазначених коштів на відповідні рахунки (виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків), чого зроблено не було. Таким чином, виконавчий напис вчинявся на підставі неналежних документів. Нотаріус не здійснив перевірку безспірності заборгованості, адже первинні документи, які її підтверджують, не були досліджені. ТОВ «ФК Фінрезерс Плюс» пропущений встановлений чинним законодавством України трирічний строк для звернення до нотаріуса з вимогою вчинити виконавчий напис. Однак, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було враховано того, що ТОВ «ФК Фінрезерс Плюс» звернувся з пропущенням таких строків, та як наслідок було незаконно вчинено виконавчий напис. ТОВ «ФК Фінрезерс Плюс» не було надіслано вимоги про усунення порушень, не було проінформовано про існування заборгованості та її розміру, чим було позбавлено її права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення Кредитору. Більш того, до моменту отримання копії виконавчого напису їй взагалі не було відомо про те, що право вимоги за її договором було відступлено іншим особам, оскільки про зміну кредитора у зобов`язанні ніхто не повідомляв. Разом з цим зазначила, що пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, судом визнано недійсними, вказане є достатньою підставою для висновку про протиправність вчинення виконавчого напису нотаріусом. Наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2021 року №931/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] . Отже, виконавчий напис вчинявся нотаріусом, у якої були відсутні такі повноваження. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду від представника відповідача ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» Макарчук Г.Ф. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивачка [PERSON] визначила спосіб для відновлення порушеного права, шляхом визнання виконавчого напису, виданого 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №12312 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» не сплачену в строк за кредитним договором №008-25012-300413 від 30.04.2013 року заборгованість в сумі 39544,66 грн. таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свою позицію тим, що їй не було відомо про наявність заборгованості за кредитним договором, оскільки повністю погасила борг за кредитним договором перед первісним кредитором ПАТ «Дельта-Банк»; ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» було невірно визначено розмір заборгованості за кредитним договором; ТОВ «ФК Фінрезерс Плюс» пропущений встановлений чинним законодавством України трирічний строк для звернення до нотаріуса з вимогою вчинити виконавчий напис; виконавчий напис видано з порушенням норм Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296; виконавчий напис вчинено нотаріусом, у якої були відсутні такі повноваження, оскільки наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2021 року №931/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] . Судом встановлено, що 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., на підставі статті 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 року за №1172 видано виконавчий напис про стягнення на користь ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» з [PERSON] не сплачену в строк за кредитним договором за кредитним договором №008-25012-300413 від 30.04.2013 року заборгованість: строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 13.11.2018 року по 27.01.2021 року. Сума заборгованості становить 39544,66 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14862,04 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 23557,62 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1125,00 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто із стягувача 150,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Виконавчий напис вчинено 15.03.2021 року, він набирає чинності з дати вчинення та має бути пред`явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця протягом трьох років з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за №12312. З копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] виданого 15.03.2019 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №473 з даних якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 березня 2019 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. від 12.04.2021 року відкрито виконавче провадження №65093121 з виконання виконавчого напису №12312 виданого 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» заборгованість в розмірі 39694,66 гривень. З копії наказу Міністерства юстиції України №931/5 від 12.03.2021 року вбачається, що анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] . Мотиви суду та застосовані норми права. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно дост.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови,що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили ; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса", для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд наголошує, що як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Хара Н.С. посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідні зміни до Постанови №1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову КМУ від 26.11.2014 №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в тому числі за кредитними договорами. Отже, станом на 15.03.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Окрім цього, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України №1172 в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивачка після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження заперечила наявність боргу, звернулася одразу до суду з даним позовом, а тому наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Разом з цим, слід зазначити, що згідно наказу Міністерства юстиції України №931/5 від 12.03.2021 року свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] - анульовано. Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю видається Міністерством юстиції України на підставі рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату. Статтею 12 ЗУ «Про нотаріат» визначено перелік підстав анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.2 ст.30 ЗУ «Про нотаріат», підставами припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса є: анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Відповідно до ст.30-1 ЗУ «Про нотаріат», припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса здійснюється відповідним територіальним органом Міністерства юстиції України за наявності підстав, передбачених цим Законом, шляхом видання наказу про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-9 частини першої статті 30 цього Закону, відповідний територіальний орган Міністерства юстиції України зобов`язаний зобов`язані негайно передати приватному нотаріусу копію наказу про припинення його нотаріальної діяльності. Приватний нотаріус зобов`язаний припинити нотаріальну діяльність з моменту отримання копії наказу про припинення його нотаріальної діяльності. Наказ про припинення нотаріальної діяльності може бути оскаржений приватним нотаріусом до Міністерства юстиції України або до суду. Оскарження цього наказу приватним нотаріусом зупиняє реалізацію положень, передбачених частинами п`ятою і шостою цієї статті. Особа, нотаріальна діяльність якої припинена, зобов`язана протягом одного місяця з дня одержання копії наказу передати до відповідного державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. У разі якщо цей строк є недостатнім, він може бути продовжений рішенням відповідного територіального органу Міністерства юстиції України, але лише один раз і не більше ніж на місяць. У разі неможливості або відмови приватного нотаріуса особисто здійснити передачу документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса у встановлені строки цей обов`язок покладається на відповідний територіальний орган Міністерства юстиції України, яке в разі необхідності залучає до цього поліцейських. Порядок та умови здачі і знищення особистої печатки приватного нотаріуса встановлюються і забезпечуються спеціально уповноваженими органами з питань дозвільної системи. Припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса означає припинення дії реєстраційного посвідчення. Приватний виконавець Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на час вчинення виконавчого напису, а саме 15 березня 2021 року не мала повноважень, оскільки її нотаріальна діяльність була припинена. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, виконавчий напис від 15 березня 2021 року, який зареєстрований в реєстрі за №12312, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» не сплачену в строк за кредитним договором не сплачену в строк за кредитним договором №008-25012-300413 від 30.04.2013 року заборгованість в сумі 39544,66 грн. та 150,00 грн. сума за вчинення виконавчого напису, всього 39694,66 грн. необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс» на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved