Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що її батько [PERSON] був членом акціонерного аграрно-торгового об'єднання "Сад", створеного на базі садорадгоспу «Данилівський». Як член КСП отримав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності об'єднання. Був включений до додаткового списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). 26 березня 2001 року [PERSON] помер. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за життя не встиг отримати. 26 червня 2006 року померла мати позивача [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем своїх батьків за законом. Спадщину вона прийняла, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 серпня 2006 року, видане їй державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори на спадкове майно - житловий будинок за адресою с. Данилово Хустського району Закарпатської області, вул. Дружби, 10, який належав її померлому батькові [PERSON], а також свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 березня 2007 року, видане позивачу державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори на грошові вклади з належними до них відсотками та компенсаціями, які зберігаються в Ощадбанку України, які належали її померлій матері [PERSON]. Про те, що її батько був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), позивач довідалась нещовно у Данилівській сільській раді. В управлінні Держгеокадастру у Хустському районі їй це підтвердили і надали копію додаткового списку осіб членів АКАТО «Сад», які мають право на земельну частку(пай). Згідно з пунктами 1, 2, 6 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані в колективну власність КСП, кооперативам, АТ, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства і є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки батько позивача був включений у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), то позивач як його спадкоємець має право порушувати питання про успадкування цієї ідеальної частки (паю). Розмір земельної частки паю становить 0,60 га, вартість станом на 2016 рік 18643 грн., що стверджується довідкою управління Держгеокадастру у Хустському районі Закарпатської області від 01.08.2016 р. № К-23/0-24/6-16. Відсутність правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай), що підтверджує право вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства, унеможливлює реалізацію права позивача отримати свідоцтво про право на спадщину, тобто реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату. Позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог і просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в розмірі 0,60 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) за рахунок пайових земель, отриманих АКАТО «Сад» (с.Данилово Хустського району Закарпатської області, Україна) в колективну власність згідно з державним актом на право колективної власності на землю серія ЗК №013-00015, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №15, в порядку спадкування за [PERSON], який помер 26 березня 2001 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник Хустської РДА [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку, передбаченому ст. ст. 158, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Встановивши обставини та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Згідно вимог ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved