Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У лютому 2016 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], ТОВ «ТЕХНОСПЕЦЗАХИСТ», треті особи: ПН КМНО Лазарєва Л.І., ТОВ "ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА" про визнання правочину недійсним, визнання права власності на витребування з чужого незаконного володіння. Позивач зазначив, що за договором від 03.07.2013 року ним було відступлено на користь відповідача частку в статутному капіталі ТОВ "ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА" у розмірі 100%, що становила 10 000,00 грн., що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л.І., за реєстровим номером №1628. Посилаючись на те, що на момент укладання вищезазначеного договору за наслідками отриманих травм, позивач не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, просить визнати недійсним з моменту укладання договір від 03.07.2013 про відступлення частки у статутному капіталі ТОВ "ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА", укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л.І., за реєстровим номером № 1628 Крім того, позивачу стало відомо, що за данними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками ТОВ "ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА" є [PERSON], який володіє часткою у розмірі 1000,00 грн. та ТОВ «ТЕХНОСПЕЦЗАХИСТ», що володіє часткою у розмірі 9000,00 грн. Оскільки частка у статутному капіталі ТОВ "ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА" у розмірі 100%, що становила 10 000,00 грн. вибула з володіння позивача не з його волі, позивач просив суд витребувати на його користь з відповідачів [PERSON] та ТОВ «ТЕХНОСПЕЦЗАХИСТ» вказану частку у статутному капіталі ТОВ "ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА" у розмірі 100% У судове засідання представник позивача не з"явився, однак надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачам судом надсилалались копії позовних заяв з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідачі з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертались, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляд даної цивільної справи. Треті особи у судове засідання також не з"явились, були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, про причини неявки ТОВ "ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА" суд не повідомило та від ПН КМНО Лазарєвої Л.І. надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Вивчивши позовну заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, за договором від 03.07.2013 позивачем було відступлено на користь відповідача [PERSON] частку в статутному капіталі ТОВ "ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА" у розмірі 100%, що становила 10 000,00 грн., що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л.І., за реєстровим номером №1628 (а.с. 25-26). Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що на момент укладання вищезазначеного договору за наслідками отриманих травм, позивач не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №1036 від 17.12.2015 (а.с. 27-64), наданого в рамках кримінального провадження №42013100230000059, постраждалий по статті: ст.190 ч.4, 121 ч. 1 КК України, встановлено (а.с. 62-644) «[PERSON] у ці періоди, а саме 17.12.12.,12.02.,19.02,13.03.,18.03.,03.07.,04.07.2013,02.06.,17.10 і 18.10.2014, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] у період з 25.05.2012 по 18.10.2014 за своїм психічним станом не міг правильно сприймати, запам'ятовувати факти, що мають значення для справи та 25.02.2012, 18.10.2014 не міг давати про них показання.» Зазначений Висновок Київського міського центру судово-психіатричної експертизи наданий на виконання постанови слідчого СВ Обухівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області та складений наступними експертами: голова комісії Опейда С.В., освіта вища медична, спеціальність судово-психіатрична експертиза, вища кваліфікаційна категорія (від 12.09.2013 № 34306), вищий кваліфікаційний клас (ЕКК МОЗ України від 20.07.2006 № 212-Адм.), стаж роботи по спеціальності -25 років, директор, член комісії Васильєва Н.Ю., освіта вища, медична, спеціальність судово-психіатрична експертиза, вища кваліфікаційна категорія (від 27.11.2013 № 34844), перший кваліфікаційний клас (ЕКК МОЗ від 21.02.2013 № 30-о, стаж роботи по спеціальності 17 років, заступник директора з експертної роботи., лікар-доповідач Хоменко О.В., освіта вища медична, спеціальність судово-психіатрична експертиза, вища кваліфікаційна категорія (від 19.06.2014 № 36530), вищий кваліфікаційний клас (ЕКК МОЗ України від 02.07.2010 № 128-о), стаж роботи по спеціальності -23 роки, лікар, судовий психіатричний експерт. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Законодавством України чітко врегульовані питання щодо недійсності угод (ст. 215-216 Цивільного кодексу України). Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак, у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Відповідно до ст.. 16 ЦК України позивачем правомірно обрано спосіб захисту, передбачений п. 2 цією статтею, визнання правочину недійсним. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи висновок експертизи, враховуючи кваліфікацію експертів, суд вважає за можливе покласти його в основу рішення, як належний доказ в силу вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України. У своєму висновку експерти дали повний аналіз стану здоров'я позивача та його поведінки, зазначивши, що саме на момент укладання оспорюваного договору, 03.07.2013 [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначене вище формулювання висновку експертів, свідчить про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог щодо визнання недійсними договору від 03.07.2013 про відступлення частки у статутному капіталі, з підстав ч. 1 ст. 225 ЦК України. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно данних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками ТОВ "ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА" є [PERSON], який володіє часткою у розмірі 1000,00 грн. та ТОВ «ТЕХНОСПЕЦЗАХИСТ», що володіє часткою у розмірі 9000,00 грн. (а.с.13-24). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Одним із основних способів захисту права власності є віндикаційний позов, який визначають як позов про повернення свого майна з чужого незаконного володіння, що є вимогою власника, який не володіє майном, повернути майно в натурі. До умов пред'явлення віндикаційного позову належать такі: 1) власник чи титульний володілець не повинен мати можливості здійснювати фактичне володіння над річчю; 2) майно, яке хоче повернути колишній власник чи титульний володілець, збереглося в натурі та перебувало у фактичному володінні іншої особи; 3) майно, яке підлягає віндикації, має бути індивідуально визначеним. 4) віндикаційний позов має недоговірний характер та спрямований на захист речових прав. За змістом п.26 постанови Пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 року №5, передбачено, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Відповідно до позиції ВСУ, викладеної в Узагальненні судової практики від 24.11.2008 року "Практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними", якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача. Зазначена позиція також викладена в п.10 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року №9, відповідно до якого не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Отже, з вищевикладеного вбачається, що позивач неправомірно був позбавлений права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "ФЕНОМЕН СЕРВІС БЕЗПЕКА" у розмірі 100% та має всі підстави для поновлення свого права. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved