Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, з моменту звернення до суду і до досягнення нею повноліття, залишити прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 23 лютого 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON],06 травня 2009 року. Причиною розірвання шлюбу є неможливість проживати як сімя разом та спільно виконувати сімейні обовязки,спокійно вирішувати поточні проблеми останні три роки. Постійні сварки та скандали негативно впливають на виховання доньки, суттєво впливає на її психіку,погляди на життя,в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду,особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою ,які є основою будь-якої сім'ї . Вважає, що їх шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. Підстави,які б перешкоджали звернутися до суду про розірвання шлюбу ,зокрема, вагітність або ж недосягнення їх спільною дитиною одного року - відсутні. Дитина буде проживати із нею. Крім цього, ствердила, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин,відповідач, матеріально їй та дочці не допомагає,участі у її вихованні не приймає ,а тому їй складно самій утримувати спільну дитину. Зазначає, що відповідач на протязі останніх років не підтримував з нею та дочкою ніяких відносин,не має відомостей ,де він працює, часто змінював місце своєї роботи, тобто має непостійні та нерегулярні доходи,які в досить значній частині становили доходи від неофіційних джерел. Крім цього, відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні батьків чи осіб,які потребують обов'язкового утримання з його боку. В той час, сама утримує та виховує малолітню дочку , отримуючи заробітну плату в розмірі близько 4000 гривень,якої недостатньо для належного ,необхідного та достатнього забезпечення і утримання як дочки так ї її особистого проживання. Просить задовольнити позовні вимоги. Позивачка звернулася із письмовою заявою про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач звернувся із письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 200 ч. 3 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ЕГ №033718 від 23.02.2008, сторони 23.02.2008 року зареєстрували шлюб у Кортеліській сільській раді Ратнівського району Волинської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 3 (а.с. 7). Від даного шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON],06 травня 2009 року (а.с. 8). Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, сторони добровільно узгодили питання щодо визначення місця проживання малолітньої доньки дочки з матірю. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ними слід розірвати. Малолітню доньку [PERSON] залишити проживати з матір`ю [PERSON]. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, ч.3 ст. 115 К України, документом ,що засвідчує факт розірвання шлюбу судом,є рішення суду про розірвання шлюбу,яке набрало законної сили. Отже, прізвище після розірвання шлюбу визначає сама особа, а не суд вирішує про прізвище позивача під час розгляду справи про розірвання шлюбу,а тому слід відмовити у задоволенні позовних вимог про залишення прізвище після розірвання шлюбу " Козак" . Що стосується вимоги позивачки про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, беручи до уваги, що позивачка просить про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Беручу до уваги викладене, суд вважає, що визначена позивачкою сума аліментів у розмірі 1 000 грн. щомісячно є обгрунтованою, оскільки, такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити належний фізичний та духовний розвиток дитини. Крім цього, відповідач не заперечує щодо такого розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, позовна вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] щомісячно з дня звернення до суду в твердій грошовій сумі по 1 000,00 грн. до досягнення нею повноліття, підлягає задоволення. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частинивимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином ,з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 гривень судового збору за позовну вимогу про стягненя аліментів. Крім того, з відповідача на користь позивачки ,в силу вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,80 гривень за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: partial