Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Згідно протоколу загальних зборів №4 від 03.06.2016 року та акту прийому - передачі від 21.06.2016 року, [PERSON] в рахунок майнового паю за майновим свідоцтвом (сертифікатом) №023540 серії ВІ на загальну суму 9269 грн., було виділено нежитлову будівлю курятника інвентаризаційний №1020 загальною площею 290,0 кв.м. на суму 8175 грн 81 коп. Дана будівля була збудована у 1964 році та знаходиться за адресою: вул. Садова№22/1 в с. Шляхова Бершадського району Вінницької області та входить до переліку майна, яке підлягає розпаюванню, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформити право власності у встановленому законом порядку, позивач не може. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до спілки громадян-співвласників майна реорганізованого КСП "Світанок", ТОВ "Світанок-Агросвіт", [PERSON] сільської ради, в якому просить визнати за ним право приватної власності на нежитлову будівлю курятник -А-1 (площею 290,0 кв.м), інвентаризаційний №1020,1964 року забудови, що знаходиться в с.Шляхова, вул. Садова 22/1, Бершадського району, Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Від представників відповідачів [PERSON] сільської ради, спілки громадян-співвласників КСП "Світанок" та ТОВ "Світанок - Агросвіт" надійшли заяви, в яких вони позов визнають, просять розглянути справу без їх участі. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має право на частку майна в пайовому фонді СТОВ «Світанок» с. Шляхова Бершадського району на суму 9269,00 грн. відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ ІІ №023540 (а.с.10). Протоколом №4 від 06.06.2016 року ( виписка а.с. 7) йому, в рахунок вказаного свідоцтва, виділено в натурі приміщення курятник інвентаризаційний №1020 площею 290 кв.м.- на суму 8175,00 грн. За актом прийому передачі майна від 21.06.2016 року (а.с.8), позивач отримав в натурі будівлю "Курятник" ін. №1020 в рахунок майнового паю на суму 8175,81 грн. Згідно переліку майна пайового фонду (а.с.9), перелічене майно дійсно наявне у вказаному переліку, однак з технічного паспорту вбачається, що право власності на будівлю не зареєстровано, а правовстановлюючі документи не видавались. Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань підприємством правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників передбачалось п. 9 Наказу Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», який втратив чинність 24 травня 2013 року згідно із Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 253 від 11 квітня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст.356, ч.ч.1, 2, 3 ст.358 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справах № 6-688цс15, № 6-1858цс-15. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А отже, суд приходить до висновку, що право приватної власності позивача може бути захищене в ході судового розгляду шляхом його визнання. Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію представників відповідачів, які подали до суду заяви про визнання позову. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved