Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

ОСББ "Надія-2002" звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСББ "Надія-2002" заборгованість за теплову енергію (приєднане теплове навантаження) у розмірі 1549,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСББ "Надія-2002" уклало договір з ЛМКП "Львівтеплоенерго" і сплачує кошти за цим договором за спожите тепло, приєднане теплове навантаження та підігрів води. На обслуговуванні ОСББ знаходиться квартира [ADDRESS], у якій зареєстрований відповідач по справі, який є споживачем послуг та здійснює оплату на рахунок ОСББ. Для здійснення оплати за теплову енергію ОСББ видавало відповідачу квитанції для оплати на рахунок ОСББ в АТ "Ощадбанк". Проте відповідач починаючи з липня 2011 року відмовляється сплачувати за приєднане теплове навантаження і станом на 01.08.2014 року допустила заборгованість, яка становить 1549,00 грн., в зв'язку з чим просить стягнути суму заборгованості в судовому порядку, а також судові витрати. Представник позивача Крицак В.М. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви зазначені в позові. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечив позовні вимоги, покликаючись на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи, додатково просив застосувати до позовних вимог ОСББ «Надія - 2000» позовну давність та просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною першою статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК УРСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). На підставі п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006р. №45, діє з 02.02.2006р.), ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу). Згідно Правил розрахунків двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 08.09.2000р. №191, рішення про перехід до розрахунків між споживачами та теплопостачальними організаціями за двоставковими тарифами приймається місцевими органами виконавчої влади та самоврядування (п.1.2 Правил); двоставковий тариф - це тариф на послуги теплопостачання, який складається з річної вартості обслуговування одиниці приєднаного теплового навантаження та вартості одиниці спожитої теплової енергії (п.1.4 Правил); приєднане теплове навантаження визначається технічними умовами на приєднання споживача та обумовлюються договором між теплопостачальною організацією та споживачем про використання теплової енергії та гарячої води, а кількість спожитої теплової енергії обчислюється теплолічильником або при його відсутності за розрахунком згідно з Правилами користування тепловою енергією (п.1.5 Правил). Судом встановлено, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS], що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім"ї та прописку № 234 від 09.09.2014 року, виданою ОСББ "Надія-2002" /а.с.4/. Вищезгадана квартира знаходиться на обслуговуванні ОСББ "Надія-2002". Другим співвласником квартири є її чоловік [PERSON] Оскільки на двох співвласників квартири покладено обов'язок сплачувати комунальні послуги, а позов пред'явлено лише до одного з них - [PERSON], то суд вважає, що вона повинна нести відповідальність лише у межах своєї частки від розміру заборгованості всіх співвласників. Крім цього до аналогічного переконання дійшов Апеляційний суд Львівської області при ухвалені рішення від 28.01.2014р. за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13.11.2013 року у справі за позовом ОСББ "Надія-2002" до [PERSON] про стягнення заборгованості. З копії Розрахунку заборгованості за приєднане теплове навантаження /а.с. 5-6/ вбачається, що відповідач - [PERSON], за період з липня 2011 року по липень 2013 року, допустила заборгованість перед ОСББ "Надія-2002", яка становить 1549,00 грн. Судом встановлено, що у м. Львові на час спірного періоду діяв двоставковий тариф на опалення, розрахований ЛМКП "Львівтеплоенерго" згідно Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №191 від 08.09.2000р., а також затверджений рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1433 від 29.12.2008р. «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 02.09.2008р. №930. Статтею 144 Конституції України передбачено, що рішення органів місцевого самоврядування є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради, якими визначаються тарифи на гаряче водопостачання та на опалення, були опубліковані. Так, рішення виконавчого комітету ЛМР №107 від 13.02.2009р. «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 29.12.2008р. №1433» оприлюднене у газеті «Високий Замок» від 16.02.2009р. №25 (3919). Рішення виконавчого комітету ЛМР №930 від 02.09.2008р. «Про затвердження тарифів на теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання» опубліковано 03.09.2008р. у газеті «Високий Замок» №163 (3812); рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 14.11.2008р. №1255 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 20.09.2008р. №930» опубліковано 15.11.2008р. в газеті «Високий Замок» №215 (3864); рішення виконавчого комітету ЛМР від 29.12.2008р. №1433 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 02.09.2008р. №930» опубліковано в газеті «Львівська газета» №1 (493). Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до вирішення ним рішення. Що стосується доводів представника відповідача [PERSON] про сплив строку позовної давності, то в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] постійно користувалася наданими послугами з постачання теплової енергії (приєднане теплове навантаження), не відмовлялася від їх надання, а також частково проводила оплату послуг, а відтак в силу ст. 264 ЦК України визнавала свій борг. У зв'язку з чим, суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 11, 16, 264 ЦК України, ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу, ст.ст.13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7, 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45 та

Outcome: approved