Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

позивач [PERSON] Акціонерне Товариство Акціонерний [PERSON] "Індустріалбанк" 14 березня 2018 р. звернулось до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 09 січня 2014 року між ПАТ АКБ Індустріалбанк та [PERSON] укладе-но кредитний договір № 27518/51/к, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 12000 грн. зі сплатою за користування кредитом у розмірі 1,4 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 09 березня 2015 року. [PERSON] Акціонерне Товариство Акціонерний [PERSON] "Індустріалбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідачка, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 05 березня 2018 р., складає 18811,97 гри-вень. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20березня 2018 року провадження по вказаній справі було відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження на 10 квітня 2018 року (а.с.68-69). Представник позивача не зявилась в судове засідання, надала клопотання про розгляд справи у їх відсутність, зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином - оголошенням на веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, оскільки місце перебування відповідача встановити не має можливості. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи суду не надала, причини неявки суду не повідомила. З огляду на це, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе справу розглядати за відсутністю сторін, без фіксації судового процесу на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 09 січня 2014 року між нею та [PERSON] Акціонерне Товариство Акціонерний [PERSON] "Індустріалбанк" укладено кредитний договір 27518/51/к, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 12000 грн. зі сплатою 1,4 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09 березня 2015(а.с.15 ) Водночас до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на вимоги ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодилася з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані нею, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразила свою згоду. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 09 січня 2014 року, складає 18811,97 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає 4614,37 гривень; - заборгованість по відсоткам за кредитом складають 927,74 гривень; - заборгованість за комісією складає - 10759,64 гривень; - інфляційні витрати на суму простроченого кредиту складають - 2510,22 гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив -комісію у розмірі 10759,64 гривень. Відповідно до п. 1.7 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю щомісячну комісію за послуги з супроводження кредиту за цим договором. З моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було работодавцем позичальника на момент укладання цього договору на поточнмй рахунок, відкритий у кредитодавця, комісія за кредитне обслуговування становить 1,4% від суми кредиту. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було работодавцем позичальника на умовах укладення цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 2,4 відсотків від суми кредиту (а.с. 7). Оскільки позичальник [PERSON] порушила строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 14 березня 2018 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинна відповідно до п. 1.7 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу комісію, яка на час розгляду справи судом складає 10759,64 гривень. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Відповідач порушила умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором від 09 січня 2014 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 18811,97 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки вона прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 05 березня 2018 р., мала прострочену заборгованість за кредитом 18811,97 гривень, з яких: -заборгованість за кредитом складає 4614,37 гривень; -заборгованість по відсоткам за кредитом складають 927,74 гривень; -заборгованість за комісією складає - 10759,64 гривень; - інфляційні нарахування складають 2510,22 гривні. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою не спростований. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, неустойки (штрафу) у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню. Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів, пені та інш. з відповідача в сумі 18811,97 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовної заяви майнового характеру, поданої юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1762 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 18811,97 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1762 гривень (1,5% від 18811,97 гривень), які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON].

Outcome: approved