Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві посилалась на те, що її мати - [PERSON] померла [INFO] року, після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем за заповітом є позивач - [PERSON]. У зв'язку з невідповідністю площі спадкової квартири у документах і в реальності, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому позивач просила суд визнати її право на спадкування квартири [ADDRESS], що становить 4/7 частини будинку, господарських будівель і споруд, що належали [PERSON] на праві власності, - літньої кухні В, навісу - Б, огорожі №1 та №2, частини земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,290 га., що становить 5/8 частин, та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. За клопотанням позивача ухвалою суду від 09 жовтня 2014 року в якості належного відповідача до участі у справі замість [PERSON] залучено Територіальну громаду м.Полтави (а.с.112). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив. Зазначив, що Територіальною громадою м.Полтави права позивача не було порушено, оспорено або не визнано. Тому в задоволенні позову до Територіальної громади м.Полтави просив відмовити. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи, що в судове засідання не з'явилась. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого 10 березня 1988 року Другою полтавською державною нотаріальною конторою, є власником 1/2 частини жилого будинку з частиною надвірних будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно рішення Полтавської міської ради від 21.09.1999 року назва вулиці «[ADDRESS]» змінена на «[ADDRESS]» (а.с.17). Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» право власності [PERSON] на ? частину жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований по [ADDRESS], зареєстровано 03 вересня 2009 року (а.с.17). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №540080 [PERSON] на праві спільної сумісної власності також належить земельна ділянка, що знаходиться за адресою: м.Полтава, [ADDRESS] загальною площею 474 мІ (а.с.14-15). Іншим співвласником земельної ділянки є [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На момент відкриття спадщини [PERSON] мала право власності на ? частину жилого будинку з частиною надвірних побудов за адресою: м.Полтава, [ADDRESS] у м. Полтаві та право спільної сумісної з [PERSON] власності на земельну ділянку за цією ж адресою. Відповідно, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] увійшло право власності на ? частину жилого будинку з частиною надвірних побудов за адресою: м.Полтава, [ADDRESS] та право спільної сумісної власності на земельну ділянку за цією ж адресою. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що частка майна, якою реально користувалась [PERSON] та яка їй реально належала, становить 4/7, з наступних підстав. Як встановлено судом, спірний будинок належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, розмір часток кожного із співвласників в праві спільної власності становить 1/2. Таким чином незалежно від того якими реально приміщеннями спільного будинку кожен з них користувався, співвласникам зазначений будинок належить відповідно до часток. В праві спільної часткової власності кожен із співвласників має не право власності на частку майна, а частку у праві власності на весь будинок. Тому той факт, що [PERSON] реально користувалась приміщеннями будинку, які на плані позначені як квартира №1, не змінює її право власності та її частку у праві власності. Право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] зареєстровано не було, відповідно, не входить до складу спадщини. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Як вже встановлено судом, земельна ділянка по [ADDRESS] перебувала в спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Більш детальне регулювання відповідних правовідносин передбачене ст. ст. 370 - 372 ЦКУ, які також виходять із рівності часток у праві спільної сумісної власності, допускаючи, проте, винятки із цього правила "з урахуванням обставин, що мають істотне значення". При застосуванні наведених норм важливе значення мають рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ". Слід особливо відзначити позицію, викладену в абз. 3 п. 21 постанови, за якою "суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої". Тому, визначаючи розмір часток співвласників у праві спільної власності на земельну ділянку, суд виходить з розміру часток співвласників у праві спільної власності на жилий будинок з господарськими спорудами, що на ній розташований, а саме: [PERSON] - ?, [PERSON] - ? частина. Відповідно, до складу спадщини увійшло право власності [PERSON] на ? частину вказаної вище земельної ділянки. Єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину, є [PERSON] (а.с.107). Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину жилого будинку з господарськими спорудами та частину земельної ділянки по [ADDRESS] постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] від 22 вересня 2014 року позивачу відмовлено (а.с.107). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.107). Статтею 392 ЦК України передбачено право пред'явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки [PERSON] у встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, належним відповідачем в даній справі про визнання права власності на спадкове майно є Територіальна громада м.Полтави. Позивач позбавлена можливості іншим чином одержати свідоцтво про право на спадщину, що зумовило її звернення до суду, за [PERSON] необхідно визнати право власності на спадкове майно - 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м.Полтава, [ADDRESS] який в цілому складається з наступних будівель та споруд: А-1 - житловий будинок загальною площею 73 мІ, житловою площею 40,1 мІ, Б - сарай, Г - сарай, В - літня кухня, Л - гараж, О - вбиральня, К - вбиральня, Д - погріб, , Е - навіс, Н - літній душ, М - літній душ, №4, №1-3 - огорожа, та на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за цією ж адресою. Право власності на об'єкт нерухомості в повному обсязі виникає після його державної реєстрації.

Outcome: partial