Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цією заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 21 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, та стягнути з нього аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно. Крім цього, позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн.. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріально не допомагає утримувати спільну дитину, участі у її вихованні не приймає. Відповідач офоційно не працює, має нерегулярний дохід, тому аліменти просила стягувати у твердій грошовій сумі. Щомісячна заробітна плата позивача складає близько 2000 грн., що є недостатнім для утримання неповнолітньої дочки. Дитина займається спортом, їздить на змагання, потребує належного харчування. Тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки саме в сумі 1500 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Погодився на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти, однак у сумі 460 грн. щомісячно, тобто в мінімальному 30% розмірі від прожиткового мінімуму, в становленому для дитини відповідного віку Пояснив, що він добровільно перерахував на користь позивача в період з березня по травень 2016 року 1800 грн., надав копії квитанцій. Відповідач проживає з матір'ю, яку доглядає, не працює, будь-яких доходів не має. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши представлені ними докази суд приходить до такого. Згідно зі свідоцтвом про одруження, сторони одружились 21 вересня 2002 року (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження відповідач являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до копії акту комісії Леляцької сільської ради від 29 березня 2016 року дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Згідно з довідкою від 27 травня 2016 року №229 про доходи позивача, остання працює в Управлінні освіти ДЮСШ тренером-викладачем, середньомісячний її заробіток складає близько 2200 грн.. (а.с.23). Відповідно до копії довідки від 26 травня 2015 року Жмеринсьокго об'єднаного управління Пенсійного фонду України, відповідач не перебуває на обліку в упраління тапенсію не отримує (а.с.25). Згідно з довідкою Жмеринського міськрайонного центру зайнятості від 01 червня 2016 року, відповідач не перебуває на обліку в центрі зайнятості (а.с.25). Згідно з копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про припинення відповідачем здійснення підприємницької діяльності відсутні (а.с.27 на звороті). Протягом березня-травня 2016 року відповідач добровільно перерахував на користь позивача 1800 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.29). Оцінюючи вищеперераховані докази відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку та не спростовані сторонами. ВІдповідно до довідки квартального комітету "Товарна" від 01 червня 2016 року відповідач проживає з матір'ю, яка хворіє і за якою він доглядає (а.с.26). Суд не приймає до уваги цю надану відповідачем довідку як один з доказів його важкого матеріального становища, оскільки, на думку суду, оцінення потреби перебувати стороннього догляду є прерогативою лікувальної установи, а не голови квартального комітету. Тим більш, що з цієї довідки не видно, чи є мати непрацездатною особою та який її вік. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки він визнаний відповідачем та відповідає інтересам сторін та їх дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.184 цього ж Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно зі ст.10 та ст.60 цього ж Кодексу, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд врахував обставини, передбачені ст.182 СК України, та доведені сторонами, зокрема, матеріальне становище дитини, яка перебуває на утриманні матері, та відповідача, який ніде не працює, соціальних виплат не отримує, а також вищеперераховані інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"). Тому суд,

Outcome: partial