Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

У поданій позовній заяві позивач просить визнати недійсним договір про надання фінансового кредиту № 2825604861/481/481181 від 04.02.2020 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Кредитна установа" Європейська кредитна група". В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, такий договір нею не укладався, підпис в договорі їй не належить. Вона ніколи не отримувала кредитних коштів від відповідача. Про кредитний договір дізналася після дзвінка представника іншої фінансової установи та у своїй кредитній історії на веб сайті Українське бюро кредитних історій (https://www.ubki.ua/). Вважає, що існують підстави для визнання оспорюваного правочину недійсним в зв`язку з недотриманням вимог норм законодавства при його укладенні, порушення прав споживача. Представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала в повному обсязі. Просила її задовольнити та визнати оспорюваний правочин недійним. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог, вказав на недостатню кількість доказів у матеріалах справи. Вказав, що договір укладено з додержанням вимог Закону України «Про електрону комерцію». Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. 04.02.2020 року [PERSON] та ТОВ «Кредитна установа" Європейська кредитна група" укладено договору про надання фінансового кредиту № 2825604861/481/481181 на суму 2500,00 гривень згідно індивідуальної частини договору фінансового кредиту. В Преамбулі Договору вказані персональні дані позивача: серія та номер паспорту, реєстраційний номер облікової карти платника податків, адреса зареєстрованого місця проживання. Відповідно до копії витягу з історії відвідування сайту, приєднаної відповідачем до відзиву, час підписання договору 04.02.2020 року о 22:25:14 Згідно даних на вебсайті Українське бюро кредитних історій https://www.ubki.ua договір між [PERSON] та ТОВ «Кредитна установа" Європейська кредитна група" укладено на суму 2500,00 грн. 03.02.2020 року, тобто на день раніше. Згідно інформаційної довідки вих. №171/06 від 25.06.2020 року через платіжний сервіс «Platon» ТОВ «Платежі Онлайн» транзакції типу «виплата» 2500,00 гривень проведена 04.02.2020 року о 22:30:15 на карту № [NUMBER] , банк-емітент ПУМБ. Згідно відповіді на звернення АТ «ПУМБ» №КНО-33/91234 від 28.08.2020 року платіжна карта № [NUMBER] була емітована іншим банком - АТ «АКБ «Конкорд». Позивач не має інших договорів в АТ «ПУМБ». А тому не могла там отримати кошти. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Вимоги щодо форми правочину визначені статтею 205 Цивільного кодексу України, яка визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 215 того ж Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК недійсний правочин є недійсним з моменту його вчинення. Порядок укладення електронних договорів визначено Законом України "Про електронну комерцію", стаття 11 якого визначає порядок укладення електронного договору. Так, електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, яка може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентує питання, пов`язані з підписом у сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис згідно п.12 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним згідно Закону України "Про електронну комерцію"; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» 1. Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Всупереч вказаної норми Закону відповідач не надав суду доказів того, що електронний Договір про надання фінансового кредиту № 2825604861/481/481181 від 04.02.2020 року з додатками наданий для [PERSON] у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього. Такі докази судом не здобуто. Відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»: 1. Фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання - для фізичної особи, найменування та місцезнаходження - для юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Органи, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції встановлюють додаткові обов`язкові для фінансових установ та осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, вимоги до договорів про надання фінансових послуг, якщо це не врегульовано законом. При укладенні договору клієнт має право вимагати у суб`єкта підприємницької діяльності надання балансу або довідки про фінансове становище, підтверджені аудитором (аудиторською фірмою), а також бізнес-план, якщо інше не передбачено законодавством України. 2. Договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Примірник договору, укладеного у паперовому вигляді, а також додатки до нього (за наявності) надаються особою, яка надає фінансові послуги, клієнту одразу після його підписання, але до початку надання клієнту фінансової послуги. Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини. У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. Індивідуальна частина договору укладається з клієнтом у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа) з обов`язковим зазначенням у такому договорі умов, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо індивідуальна частина договору укладена в паперовому вигляді, примірник індивідуальної частини та додатки до неї (за наявності) надається клієнту одразу після його підписання, але до початку надання клієнту фінансової послуги. Примірник індивідуальної частини договору, укладеної у вигляді електронного документа, та додатки до неї (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо такий примірник за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта направлений клієнту на його електронну адресу або направлений клієнту за його вибором в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Примірник індивідуальної частини договору, укладеної у вигляді електронного документа, та додатки до неї (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини. Передбачені пунктом 4 цієї частини договори укладаються відповідно до цього Закону, а також з урахуванням особливостей та в порядку, визначеними Законом України "Про електронну комерцію". Обов`язок доведення того, що примірник договору (змін до договору) був переданий клієнту, покладається на особу, яка надає фінансову послугу. 3. Будь-які пропозиції особи, яка надає фінансову послугу, клієнту про зміну істотних умов договору про надання фінансових послуг, у тому числі укладеного шляхом приєднання споживача фінансових послуг до договору, повинні здійснюватися у строки, встановлені договором, шляхом направлення особою, яка надає фінансову послугу, клієнту повідомлення у спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення такого повідомлення. Умови договору про надання клієнту пропозицій про зміну зазначених умов договору в інший спосіб, ніж той, що дає змогу встановити дату відправлення повідомлення клієнту, а також про збільшення фіксованої процентної ставки за договором без письмової згоди клієнта є нікчемними. Законами про окремі види фінансових послуг може встановлюватися інший порядок укладення договору між особою, яка надає фінансову послугу, та її клієнтом. 4. Умови договору про надання фінансових послуг, що обмежують права клієнта порівняно з правами, встановленими законом, є нікчемними. 5. У разі виникнення неоднозначного тлумачення прав та обов`язків сторони за договором за участю споживача фінансових послуг такі права та обов`язки тлумачаться на користь такого споживача". 6. Фінансовим установам забороняється в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки або інших платежів, передбачених кредитним договором або графіком погашення боргу, за винятком випадків, встановлених законом. 7. Фінансовим установам забороняється вимагати дострокового погашення несплаченої частини боргу за кредитом та розривати в односторонньому порядку укладені кредитні договори у разі незгоди позичальника із пропозицією фінансової установи збільшити процентну ставку або інший платіж, передбачений кредитним договором або графіком погашення боргу. 8. Підстави, порядок та правові наслідки припинення дії договорів про надання фінансових послуг визначаються цивільним законодавством, законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг, а також укладеними відповідно до них договорами. Всупереч вимог вказаних норм відповідачем не надано доказів направлення на ім`я [PERSON] Договору про надання фінансового кредиту № 2825604861/481/481181 на суму 2500,00 гривень від 04 лютого 2020 року з додатками. Не надано доказів того, що саме позивачем відвідувався сайт відповідача, заповнювалася заява (анкета), на її телефонний номер надіслано одноразовий ідентифікатор доступу. Відсутні докази належності телефону [NUMBER] саме [PERSON] . Не надано жодного документу по якому проведено ідентифікацію позивача. Відсутні відомості про підписання договору електронним цифровим підписом. Відповідач не надає жодних доказів про перерахування коштів саме на рахунок, який належить [PERSON] . Вказано лише частково цифри платіжної карти, які унеможливлюють ідентифікувати власника цієї карти. Платіжного доручення про перерахунок коштів. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір в сумі 2017,60 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України зв`язку з задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума сплаченого судового збору. На підставі зазначеного та відповідно до ст.ст.11.12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», ст.ст. 13-16, 203, 207, 208, 215, 236, ЦК України, суд, -

Outcome: approved