Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять скасувати державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,3739 га , кадастровий номер: [NUMBER] , з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва на території Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області. Крім того, позивачі просять визнати за ними право власності по 1/3 частині кожному в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 2,3739 га., кадастровий номер: [NUMBER] , з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва на території Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області. В обґрунтування позову вказують, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала разом із своєю сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складала, тому спадщину фактично прийняла її рідна сестра - [PERSON] , яка являлася єдиним спадкоємцем і, продовжуючи проживати в спадковому будинку та користуючись земельною ділянкою, вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування за заповітом або за законом не було, рідний брат померлої та батько позивачів - [PERSON] помер [INFO] , у шлюбі [PERSON] не перебувала та не мала дітей. Обґрунтовуючи вимоги позивачі вказують, що [INFO] померла [PERSON] . У встановлений законом строк позивачі звернулися до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] та надали відповідні документи. Однак у вчиненні нотаріальних дій їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачі зазначають, що, не маючи можливості в позасудовий спосіб реалізувати права на спадкове майно , були змушені звернутися до суду. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2018 року, яке набрало законної сили , було задоволено позов [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування та визнано за позивачами по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS] та по 1/3 частині земельної ділянки площею 3,2491 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського господарства, що розташована на території Рудницької сільської ради Піщанського району. Під час розгляду цивільної справи позивачам стало відомо, що належну [PERSON] земельну частку (пай) площею 2,95 га оформила на себе відповідач [PERSON] Підставою для державної реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 2,95 га стало рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 14 березня 2014 року, яким [PERSON] визнано спадкоємицею та визнано право власності [PERSON] на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: земельну частку (пай) площею 2,95 умовних кадастрових гектара, що належала померлій на підставі сертифіката на право власності на земельну частку(пай) серії [NUMBER] . Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року рішення Піщанського районного суду від 13 березня 2014 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом було відмовлено. Таким чином, позивачі вказують, що має бути скасована державна реєстрація права власності на земельну ділянку, яка була зареєстрована на підставі рішення суду від 13 березня 2014року на ім`я [PERSON] , оскільки рішення суду, що стало підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що належала [PERSON] , було скасоване як незаконне, у зв`язку з чим позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити, представник позивачів [PERSON] , в підготовчому засіданні просив слухати справу у відсутності позивачів [PERSON] та [PERSON] , позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Згідно з ст. 206 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017, № 2147-VIII) у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 14 березня 2014 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: земельну частку (пай) площею 2,95 умовних кадастрових гектара на підставі сертифіката на право власності на земельну частку(пай) серії [NUMBER] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 січня 2019 року вбачається, що за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 2,3739 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Рудницької сільської ради. Підставою виникнення права власності за [PERSON] стало рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 13 березня 2014 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 07 жовтня 2014 року та свідоцтво про право власності номер [NUMBER] від 26 червня 2014 року. Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року рішення Піщанського районного суду від 13 березня 2014 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом було відмовлено. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Положеннями ст. 26 вказаного Закону визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Зазначене підтверджується: постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02 лютого 2018 року (а.с.10), відповіддю на адвокатський запит відділу у Піщанському районі міжрайонного управління у Крижопільському та Піщанському районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.192-585/125-17 від 03 листопада 2017 року (а.с.12), довідкою Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області від 11 липня 2017 року № 453 (а.с.13), копіями рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 13 березня 2014 року, постанови Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року, рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2018 року (а.с.14-19), оголошенням в газеті Піщанські вісті від 31 серпня 2018 року (а.с.9), копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.10-11), копією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 січня 2019 року (а.с.20,21), копіями документів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації земельної ділянки площею 2,173 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.56-70). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією із таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача ґрунтується на законі і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в зв`язку з цим позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнала, суд вважає за необхідне повернути позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (згідно квитанції № 0.01255645445.1 від 31 січня 2019 року, квитанції № 0.01255664249.1 від 31 січня 2019 року, квитанції № 0.01255765105.1 від 31 січня 2019 року (а.с. 7-9), та стягнути з відповідача на користь позивачів 50% судового збору, який підлягає сплаті при звернення до суду із даними позовними вимогами. Крім того, відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно положень ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підставі наведеного та

Outcome: approved