Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал Банк") про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19.05.2008 року між ним та ПАТ "Універсал банк" укладено договір банківського обслуговування фізичної особи №0010707994 на підставі якого відкрито поточний рахунок фізичної особи резидента у валюті - USD [NUMBER]. Відповідно до договору відповідач прийняв на поточний рахунок грошові кошти позивача в загальній сумі 479 750 доларів США. При цьому, всупереч умовам договору ПАТ "Універсал Банк" починаючи з 15.06.2016 року не виконує взяті на себе зобов'язання та відмовляється обслуговувати рахунок й видавати належні позивачу грошові кошти. Неодноразові усні і письмові звернення з приводу повернення грошових коштів залишено банком без розгляду та без відповіді, що й стало підставою для звернення до суду з зазначеним позовом. За твердженням [PERSON], діями відповідача порушено його права як споживача визначені Законом України "Про захист прав споживачів" на вільне розпорядження своїм майном та завдають йому матеріальної та моральної шкоди, а тому просить суд стягнути із ПАТ "Універсал банк" грошові кошти в сумі 479 750 доларів США, а також 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди. Ухвалою суду від 28.07.2016 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі із мотивів, викладених в позовній заяві. При цьому акцентували увагу суду, що позовні вимоги стосуються повернення ПАТ "Універсал Банк" коштів з поточного рахунку, а тому суд не повинен виходити поза межі позовних вимог і розглядати питання кредитних зобов'язань [PERSON] Представник відповідача подав до суду письмове заперечення на позов. В обґрунтування якого вказував, що дійсно 19.05.2008 року між ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено договір про банківське обслуговування фізичної особи і на ім'я останнього відкрито поточний рахунок. Умови укладеного Договору банківського обслуговування фізичної особи передбачають можливість списання грошових коштів для своєчасного виконання грошових зобов'язань клієнта, в тому числі, погашення кредитів. Оскільки у [PERSON] із травня 2015 року виникли порушення зобов'язань перед ПАТ "Універсал Банк" за кредитним договором від 21.05.2008 року, банк здійснив списання коштів з поточного рахунку позивача та направив їх на погашення простроченої заборгованості за кредитом. Таким чином, вимоги [PERSON] про повернення коштів з поточного рахунку на якому кошти відсутні, оскільки були зараховані в погашення його ж заборгованості за кредитним договором, є безпідставними. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення сторін та їх представників, встановив наступне. 19.05.2008 року між [PERSON] та ПАТ "Універсал Банк" укладено договір банківського обслуговування фізичної особи №00010707994 на підставі якого, цього ж дня відкрито поточний рахунок фізичної особи резидента у валюті - USD [NUMBER] (а.с. 6-9). Згідно заяв на переказ готівки від: 15.09.2008 року; 19.12.2008 року; 21.05.2009 року; 09.06.2009 року; 03.09.2009 року; 29.10.2009 року; 14.06.2010 року на зазначений рахунок [PERSON] внесено грошові кошти в загальній сумі 479 750 доларів США із призначенням платежу «поповнення поточного рахунку» (а.с. 10-16). У відповідності до п. 4.1. вказаного Договору банківського обслуговування фізичної особи банк зберігає за собою повноваження щодо списання грошових коштів із будь-якого рахунку клієнта для своєчасного виконання грошових зобов'язань клієнта перед банком, в тому числі погашень кредитів та відсотків чи будь-яких інших грошових зобов'язань клієнта перед банком, що витікають з цього договору або будь-яких інших, що укладені чи будуть укладені між сторонами в майбутньому. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно звертався до ПАТ "Універсал Банк" із заявою від 08.06.2016 року про повернення йому коштів з поточного рахунку фізичної особи резидента у валюті - USD [NUMBER] у сумі 479 555 доларів США шляхом безготівкового перерахування на його банківський рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України». Згідно відповіді ПАТ "Універсал Банк" від 12.07.2016 року [PERSON] роз'яснено право дізнатись про стан рахунку та можливість ініціювати проведення операцій в найближчому відділенні банку або скориставшись системою Інтернет-банкінгу (а.с. 28). В судовому засіданні представник відповідача підтвердив відсутність коштів на поточному рахунку фізичної особи резидента у валюті - USD [NUMBER] та неможливість задоволення вимог [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2008 року між сторонами укладено кредитний договір №065-2008-1591 за умовами якого [PERSON] отримав від ВАТ "Універсал Банк" грошові кошти в сумі 634 030 доларів США для придбання майна та зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за його використання (базова процентна ставка 12,45 % річних та підвищена ставка 37,35 %) (а.с. 34-39). Згідно п. 2.4. зазначеного договору позичальник взяв на себе обов'язок щомісячно в дату погашення платежів здійснювати зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок відкритий згідно п. 2.1.3. договору. Відповідно до п. 2.1, п. 2.1.3. зобов'язання щодо видачі кредиту виникає лише після відкриття позичальником рахунку [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування операцій з надання та погашення кредиту. Відповідно до п. 3.5. для своєчасного виконання грошових зобов'язань позичальник уповноважує кредитора списувати кошти з будь-яких рахунків позичальника у випадках настання термінів сплати грошових зобов'язань. Згідно п. 2.10. у випадку якщо на поточному рахунку позичальника знаходиться сума більша ніж щомісячний платіж відбувається погашення лише суми щомісячного платежу. Решта суми залишається на рахунку до настання наступної дати погашення щомісячного платежу. На підставі заяви позивача від 29.10.2009 року здійснено дострокове часткове погашення кредиту згідно кредитного договору №065-2008-1591, шляхом списання із поточного рахунку грошових коштів в сумі 172 211, 58 доларів США (а.с. 51, 112). Окрім того, відповідно до заяви позивача від 27.09.2010 року він просить зарахувати кошти в сумі 144 837, 10 доларів США, розміщені на рахунку [NUMBER] для погашення кредиту згідно договору №065-2008-1591, як плановий платіж або дострокове погашення. Одночасно вказаною заявою позивач повідомляє про свою обізнаність щодо наслідків її виконання та вказує, що він повністю задоволений рішеннями і діями банку, які прийняті відносно нього щодо дострокового погашення кредиту та інших грошових зобов'язань позичальника за вищевказаним кредитним договором. Цього ж дня із рахунку позивача списано 143 374, 48 доларів США. (а.с. 53, 111). Крім того, 13.10.2014 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору №065-2008-1591, відповідно до п. 4, якої підтверджено, що заборгованість, яка не повернута позичальником становить 96 644, 03 доларів США (а.с. 45-46). Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку станом на 10.03.2016 року за позивачем рахується заборгованість за кредитним договором №065-2008-1591 в сумі 101 036,06 доларів США (а.с. 47). Відповідно до виписки з особового рахунку [PERSON] [NUMBER] за період 21.05.2008 - 05.12.2016 років остання кредитна операція датується 13.04.2016 роком. В подальшому на рахунку грошові кошти відсутні та рух коштів не здійснювався (а.с. 48-67). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справ та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 2 ст. 1071 ЦК України (в редакції на момент укладення договору) грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України (в редакції на момент укладення договору) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк, відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги), безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи, відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи, реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Згідно ч.6 цієї ж статті виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Надаючи оцінку обставинам справи, які встановлені на основі наявної в справі та дослідженої сукупності доказів суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи із наступного. Відповідач укладаючи договір про банківське обслуговування фізичної особи та кредитний договір добровільно на свій ризик погодився із всіма їх умовами та надав банку повноваження щодо списання грошових коштів із будь-якого свого рахунку для своєчасного виконання зобов'язань. Суд звертає увагу, що в разі належного та добросовісного виконання позивачем взятих на себе обов'язків по сплаті кредиту в банку не виникли б підстави та права, передбачені п. 4.1. договору про банківське обслуговування фізичної особи на списання коштів із його рахунку. При цьому, слід вказати, що представник позивача звертала увагу суду на необхідність з'ясування обставин справи виключно в межах заявлених вимог, тобто в частині перевірки умов укладеного договору про банківське обслуговування фізичної особи та повернення коштів з поточного рахунку. Тому, суд зауважує, що правомірність безпосередньо порядку та процедури списання банком грошових коштів в рахунок погашення кредитного зобов'язання не є предметом розгляду в даній справі. Позивачем не ставилось питання про визнання таких дій банку неправомірними, а тому суд виходячи із положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України не може порушувати принцип диспозитивності цивільного судочинства та виходити за рамки заявлених вимог. Також, суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи документи (заяви позивача від 29.10.2009 року, 27.09.2010 року та додаткова угода від 13.10.2014 року) не лише підтверджують обізнаність позивача із фактом списання коштів із його поточного рахунку, а також свідчать що відповідні дії банк проводив за його особистою згодою, більше того позивач повністю задоволений діями банку. Таким чином, на даний час всі наявні грошові кошти повністю списані із рахунку позивача на виконання п. 4.1. умов договору про банківське обслуговування фізичної особи, із якими позивач погодився, а тому суд приходить до висновку про безпідставність його доводів щодо необґрунтованої відмови відповідача у поверненні грошових коштів. Так само, слід звернути увагу, що позивач звернувся до суду в порядку ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та, відповідно, був звільнений від сплати судового збору. Стаття 10 вказаного закону містить вичерпний перелік вимог із якими особа може звернутись до суду. При цьому, позивачем не конкретизовано, яким саме правом на захист, визначеним вказаною статтею він бажає скористатись та просить суд застосувати. Тому, оскільки в ході розгляду справи судом не встановлено порушень зі сторони відповідача прав позивача як споживача фінансових послуг в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed