Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації у психіатричному закладі [PERSON], посилаючись на те, що вона страждає на психічний розлад і її лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON], яка є недієздатною, доставлена до психіатричного закладу 21.09.2017 у супроводі матері-опікуна за направленням лікаря-психітра Старокостянтинівської ЦРЛ. Комісія лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка оглянула хвору 19.10.2017 прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг зі стабільним дефектом, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а тому потребує продовження лікування в психіатричному стаціонарі. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, а тому її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Законний представник хворої - [PERSON], яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу та розглянути справу у її відсутності. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної [PERSON] України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватись лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати шість місяців. Судом встановлено, що 21.09.2017 [PERSON], яка є недієздатною, була доставлена в ХОПЛ №1 у супроводі матері-опікуна за направленням лікаря-психітра Старокостянтинівської ЦРЛ і за рішенням Ярмолинецького районного суду від 22.09.2017 госпіталізована в ХОПЛ №1 терміном до 1 місяця. 19.10.2017 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку про необхідність продовження лікування хворої в психіатричному стаціонарі, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг зі стабільним дефектом, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Після проведеного лікування стан хворої суттєво не покращився, що проявляється у коливанні настрою, підвищеної дратівливості, неадекватної оцінки своєї поведінки, агресивною поведінкою до матері, критика до свого стану відсутня. Дані обставини підтверджуються: рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21.06.2012, яким [PERSON] визнано недієздатною, а [PERSON] призначено опікуном над нею, рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22.09.2017; висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 19.10.2017, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, виявлені при теперішньому огляді порушення, які позбавляють її здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, а тому потребує продовження госпіталізації в психіатричному стаціонарі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та продовження госпіталізації у психіатричному стаціонарі [PERSON] На підставі ст. 13, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної [PERSON] України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 01.06.2016 №2-рп/2016;

Outcome: approved