Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання, як матері дитини відповідача у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред'явлення даного позову та до досягнення донькою - [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненської області, про що складено актовий запис а/з №34. Подружнє життя з відповідачем не склалось і на підставі рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу її прізвище змінено на "[PERSON]". З відповідачем у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Після пологів відповідач жодного разу не виявив бажання побачити доньку, не поцікавився нею та не надав позивачу ні моральної, ні матеріальної підтримки. Він не турбується про дитину і про позивача, матеріально їх не підтримує. Позивач змушена самостійно забезпечувати дитину усім необхідним. Їхня дочка повністю перебуває на утриманні позивача. Відповідач є цілком працездатний, працевлаштований, має офіційне джерело та значний рівень доході. Він не має іншої сім'ї, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, іншими грошовими зобов'язаннями не обтяжений, своїми грошовими коштами розпоряджається самостійно та виключно у власних інтересах. Розмір аліментів, який позивач просить стягнути з відповідача на утримання дитини, є для нього цілком реальним, не погіршить його матеріальне становище, а навпаки, змусить його турбуватися про дитину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Від відповідача до початку розгляду справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, оскільки дочка [PERSON] народилась коли позивач та відповідач вже не перебували у шлюбі, тому на даний час не встановлено, що він є батьком дитини. Власного житла він не має, а тому змушений орендувати квартиру у м.Києві, вартість якої становить більше половини його заробітку. При цьому місячної заробітної плати йому ледь вистачає на прожиття. Відносно стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку, вважає такі позовні вимоги безпідставними, оскільки позивач має достатній дохід, в той час, як коштів відповідача ледь вистачає на прожиття на місяць. У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач був проінформований про вагітність позивача. Те, що відповідач схиляє до думки, що він не є батьком дитини, надає йому право оспорити своє батьківство у встановленому законодавством порядку, однак він цього не зробив, в судовому засіданні також вказувала, що вона впевнена, що відповідач є батьком дитини, що із свідоцтва про народження також чітко вбачається. Крім того, позивач не надав жодних доказів того, що він орендує житло і витрачає більшу половину заробітку. При цьому квартира, де він проживає належить його мамі [PERSON] і у даній квартирі вони жили після одруження. Тому, твердження відповідача про виплату половини свого заробітку на оренду квартири викликають сумнів. Відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, де вказує, що позивачем не надано жодних доказів, які б доводили обставини на які вона посилається, а тому у задоволенні позову просить відмовити. В судовому засіданні відповідач та його представник у задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та в запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. В судовому засіданні з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 квітня 2017 року встановлено, що 18 квітня 2017 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненської області, про що складено актовий запис №34 (а.с.9). В подальшому, на підставі рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року, шлюб позивача та відповідача було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача змінено на "[PERSON]" (а.с.11). З копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 березня 2018 року встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], а її батьком значиться [PERSON] (а.с.10). З акту обстеження матеріально-побутових умов від 21 березня 2018 року встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] Батько дитини [PERSON], [INFO] - [PERSON] не допомагає своїй колишній дружині, не бере жодної участі в матеріальному утриманні та у вихованні своєї доньки. Не турбується про дитину, не цікавиться станом її здоров'я, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Донька повністю перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] (а.с.12). У відзиві на позовну заяву, відповідач вказує, що не встановлено, що він є батьком дитини. Проте, такі його доводи не заслуговують уваги, оскільки доказів які могли б такі його доводи підтвердити він не надав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із довідки №21/2/2-911 від 08 червня 2018 року за травень місяць грошове забезпечення [PERSON] становило - 20733,00 грн. (а.с.142). Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Окрім того ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 78 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповіді на відзив, позивач, вказуючи, що відповідач має значні статки, на підтвердження надала роздруківки із світлин із соціальної мережі "Інстаграм" та роздруківки скрін-шот тарифів на відпочинок і ін., які з огляду на ст.ст.77, 78, 79 ЦПК України, суд не може прийняти до уваги, як належні та допустимі докази. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши сукупність доказів, норми Сімейного кодексу України, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"; обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; а також приймаючи до уваги, що відповідач є працезданим, інших осіб на своєму утриманні не має, малолітня дитина проживає разом із позивачем та перебуває на повному її матеріальному утриманні, а домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини - [PERSON], [INFO] підлягають до задоволення в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону, інтересам дитини та обставинам справи. Позивачкою також заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання має дружина, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, оскільки розмір заявлений позивачкою є явно завищеним. Дитина дійсно проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги від батька дитини, який має можливість надавати таку допомогу, оскільки він працює та отримує заробітну плату. Оскільки право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, тому така вимога не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб і підлягає до часткового задоволення у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дочкою 3-х річного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved