Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

20.10.2020 року представник позивача адвокат Горщар Б.А. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , внесення змін в актовий запис № 102 від 11.04.2017 року, вчинений Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши у графі "батько" - " [PERSON] " громадянин України замість " [PERSON] ", у графі прізвище дитини вказати " [PERSON] " замість " [PERSON] ", у графі "по батькові" - " [PERSON] " замість " [PERSON] ". В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Горщар Б.А. позовні вимоги підтримали і пояснили, що з 04.11.2006 року позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. Однак, в період шлюбу мала інтимні стосунки з іншим чоловіком - відповідачем по справі [PERSON] [INFO] вона народила від [PERSON] сина [PERSON] . Проте, батьком дитини в актовому записі про народження № 102 вказано [PERSON] , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі на час народження дитини. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 02.09.2020 року відомості про батьківство [PERSON] щодо дитини [PERSON] виключені з актового запису про народження. В результаті проведення експертизи батьківство [PERSON] щодо сина [PERSON] підтверджене. Тому просять позов задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати: сплачений при зверненні з позовом до суду судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп та 8500 грн за надання професійної правничої допомоги. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Огойко А.А. у поданому до суду відзиві та в судовому засіданні 16.04.2021 р позовні вимоги не визнали та просять відмовити у задоволенні позову, так як відповідач не перебував в інтимних стосунках з позивачкою. В судове засідання 29.11.2021 р відповідач не з`явився, а його представник адвокат Огойко А.А. пояснив, що висновок молекулярно-генетичної експертизи від 03.11.2021 р містить недоліки, які викликають сумнів у його достовірності, зокрема: у Акті відібрання експертом зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи вказано, що зразки були відібрані 21.10.2021 р з 12:24 год, але не вказано по який час ці зразки відбирались; зразки букального епітелію були відібрані працівником експертної установи [PERSON] , яка також склала експертний висновок, а клопотання про направлення учасників для відібрання зразків - було підписане судовим експертом Флис Христиною. Тому вважає позов необгрунтованим і просить відмовити в його задоволенні. Заперечує також проти стягнення з відповідача в користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 грн, так як вважає, що вказана сума необгрунтована належними доказами. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 02 вересня 2020 р у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства встановлено, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.11.2006 року. [INFO] [PERSON] народила дитину, що стверджується індивідуальною картою вагітної та породіллі (додається). Оскільки на час народження дитини [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , то на підставі свідоцтва про народження №467 від 30.03.2017 р, виданим Хмельницькою обласною лікарнею Хмельницької обласної державної адміністрації 11 квітня 2017 р, Нетішинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області був вчинений актовий запис № 102 про народження [PERSON] , [INFO] , у якому у графі відомості про батька вказаний - [PERSON] , у графі відомості про матір - [PERSON] (а.с.36) . Наведене стверджується також повторно виданим свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01 липня 2020 року (а.с.5). Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2020 року із актового запису № 102 від 11.04.2017 року, вчиненого Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану про народження [PERSON] , виключено відомості про [PERSON] , як батька дитини (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. У відповідності до вимог ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини або коли запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3 в п. 7 вищезазначеної постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Враховуючи, що запис про батька дитини [PERSON] , [INFO] , виключений із актового запису про народження на підставі рішення суду, суд знаходить, що позов про визнання батьківства підлягає розгляду у суді. Свідок [PERSON] показала, що вона є дружиною відповідача [PERSON] і її чоловік ніколи не зраджував подружню вірність, а тому вважає, що позивачка не могла народити від відповідача дитину. Проте, заперечення відповідача проти позову та показання свідка [PERSON] спростовані, а позовні вимоги доведені в ході судового розгляду дослідженими іншими належними та допустимими доказами. Згідно з висновком експерта № 103-312-2020 від 11.02.2021 р, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , яка складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, з біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с.46-49). Відповідач та його представник висловили сумніви щодо правдивості висновку молекулярно-генетичної експертизи № 103-312-2020 від 11.02.2021 р, тому за їх клопотанням судом була призначена повторна судово молекулярно-генетична експертиза. Згідно з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/114-21/10717-БД від 03.11.2021 [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99, 99999999%. ДНК-профіль дитини - [PERSON] (об`єкт № 3.1) містить лише ті генетичні ознаки (алелі), які визначені в ДНК-профілях [PERSON] та [PERSON] (об`єкт № 1.1), що підтверджує біологічне батьківство останнього відносно дитини (а.с.157-164). Пояснення представника відповідача про те, що у Акті відібрання експертом зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи вказано, що зразки були відібрані 21.10.2021 р з 12:24 год, але не вказано по який час ці зразки відбирались, а також про те, що зразки букального епітелію були відібрані працівником експертної установи [PERSON] , яка також склала експертний висновок, а клопотання про направлення учасників для відібрання зразків - було підписане судовим експертом Флис Христиною, не впливають на об`єктивність висновку експертизи, тому до уваги судом не беруться при ухваленні рішення. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану в тому числі є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи доведеним факт батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , суд знаходить, що позовні вимоги про внесення змін в актовий запис № 102 від 11.04.2017 року, вчинений Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про народження [PERSON] , [INFO] , є законними та обгрунитованими і у графі "батько" слід вказати " [PERSON] " громадянин України замість " [PERSON] ", у графі прізвище дитини вказати " [PERSON] " замість " [PERSON] ", у графі "по батькові" - " [PERSON] " замість " [PERSON] ". На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Щодо вимог про стягнення з відповідача в користь позивачки судових витрат , суд виходить з наступного. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу тощо. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат у цій справі суд враховує, що заявлені представником позивачки витрати на суму 8500 грн пов`язані з розглядом справи; розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін, в тому числі суд враховує, що результат вирішення справи може вплинути на репутацію позивачки, яка народила дитину від відповідача, перебуваючи у шлюбі з іншою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача подане клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відповідні докази під час підготовчого засідання у справі. А тому суд не бере до уваги заперечення представника відповідача про безпідставність вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки їх попередній розрахунок не зазначений у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи суд враховує розмір вже понесених позивачкою витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 8500 грн (а.с.78), наявність договору про надання правової допомоги між позивачкогю та адвокатом Горщаром Б.А. (а.с.74-75), наявність акта виконаних робіт (а.с. 76), в тому числі передбачене Договором право адвоката на отримання гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, та враховує, що вказаний представником позивачки розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію позивачки. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Тому підстав для зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь позивачки судовий збір, сплачений нею при зверненні з позовною заявою до суду (а.с.1)

Outcome: approved