Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач в листопаді 2014 року звернувся до суду з вищевказаним позовом. У поданому до суду позові концерн "Міські теплові мережі" м. Запоріжжя зазначає, що він у період з 01.10.2011 року по 01.08.2014 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 2430,06 гривень у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], проте відповідач належно не сплатив за надані послуги, через що має заборгованість - 2424,94 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та судові витрати. Оскільки співвідповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана співвідповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просив справу розглядати без його участі. При цьому в минулому судовому засіданні представник позивача наполіг на заявленому позові, а відповідач [PERSON] на позов заперечила, вказуючи на те, що борг, який утворився, не має до неї жодного відношення, оскільки він нарахований на особовий рахунок [PERSON] Згодом, відповідач поданою заявою просила справу розглядати без її участі. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно ст.ст.156,162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленим у законному порядку тарифам. Позивач - концерн "Міські теплові мережі" м. Запоріжжя обслуговує житловий фонд за вищевказаною адресою та здійснює поставку теплової енергії по затвердженим виконкомом Запорізької міської ради тарифам. Так, згідно п.1.3 рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 р. "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено концерн "МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну "МТМ". Квартира за вище названою адресою, згідно довідок ЄАС ЦОА від 25.02.2015 року є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи вбачається, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за вказані послуги з теплопостачання відповідач зобов'язаний був вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до довідки про розрахунок наданих послуг з централізованого опалення, підігріву питної води для населення та згідно даних по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON], за період з 01.10.2011 року по 01.08.2014 року оплата за опалення та підігрів води проводилася нерегулярно, заборгованість за надані послуги складає 2424,94 гривень. Доказів погашення зазначеної заборгованості суду не надано. При цьому, згідно даних по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON], боргу за названим відповідачем не рахується. Отже, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надавалися концерном "Міські теплові мережі" м. Запоріжжя, а співвідповідач користувався ними, та не відмовлявся від їх надання у встановленому законом порядку, що є підтвердженням наявності між названими сторонами правовідносин, які випливають з надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Таким чином, суд прийшов обґрунтованого висновку, що заборгованість, яка утворилася за період з 01.10.2011 року по 01.08.2014 року в сумі 2424,94 гривень, підлягає стягненню саме зі співвідповідача, а щодо відповідача [PERSON] в позові необхідно відмовити. В порядку ст. 88 ЦПК України на користь позивача зі співвідповідача підлягають стягненню і судові витрати, які становить відповідний судовий збір за подання позову в цій справі (243,60 гривень).

Outcome: partial