Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.06.2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2004908005 від 26 липня 2013 року , відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 21348,90 гривень з кінцевим терміном повернення до 26.07.2016 року зі сплатою процентів у порядку і розмірах, встановлених у кредитному договорі, а відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту у строки , вказані у кредитному договорі, сплатити відповідну плату за користування кредитом. 21 липня 2014 року між Публічним Акціонерним Товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, у зв'язку з чим до позивача перейшли усі права банку щодо права вимоги до відповідача з виконання зобов'язання за кредитним договором У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за відповідачем [PERSON] станом на 06.01.2015 року рахується заборгованість у сумі 23119,88 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, а також сплачений судовий збір. Представник позивача , який діє на підставі довіреності , подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі , проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи шляхом виклику до суду через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.224 ЦПК України Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 2004908005 (а.с.6-13), відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 21348,90 гривень з кінцевим терміном повернення до 26 липня 2016 року, а відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту. Відповідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 21 липня 2014 року між Публічним Акціонерним Товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, у зв'язку з чим до позивача перейшли усі права банку щодо права вимоги до відповідача з виконання зобов'язання за кредитним договором № 2004908005 від 26.07.2013 року в розмірі Портфеля заборгованості ( а.с.16-20). Згідно п.1.ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1.4.2. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту і сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку платежів. Відповідно до п. 1.4.4 нараховані в порядку передбаченому кредитним договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту у строк передбачений графіком платежів. Пунктом 1.4.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту та відповідно до умов , встановлених п. 1.5 вказаного договору. Свої зобов'язання за вказаним кредитним договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 611 Цивільного Кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим, станом на 06.01.2015 року існує заборгованість у сумі 23119 грн.88 коп., що складається із: суми заборгованості за кредитом у розмірі 20199 грн. 62 коп, 1 грн.31 коп., комісії за РО в сумі 2918 грн.95 коп. що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с.4). Згідно ст. 625 ЦК України відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора (банка) зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку ( штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі , незалежно від відшкодування збитків. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" суми заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 23119 грн. 88 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., що документально підтверджується платіжним дорученням, долученим до матеріалів цивільної справи (а.с . 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved