Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

22 квітня 2009 року Іванова - [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки "Морське кредитне товариство" про стягнення заборгованості за договором (а.с.3-5). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 16 квітня 2008 року у м.Іллічівську Одеської області вона уклала з Кредитною спілкою "Морське кредитне товариство" Договір №І60-И про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За умовами Договору відповідач прийняв від неї внесок (вклад) на депозитний рахунок грошову суму 70000,00 грн. строком на 12 місяців та зобов'язався повернути зазначену суму і проценти на неї, на умовах та в порядку встановлених Договором. 22 квітня 2009 року закінчився строк дії Договору. Однак, відповідач, не звертаючи уваги на його не однократні звернення з проханнями повернути гроші, грубо порушуючи умови Договору, відмовився повернути вклад в сумі 70000,00 грн. За таких обставин вона (позивачка) вимушена звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримали позов та просить задовольнити його. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, незважаючи на те, що про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, при цьому до суду не надійшло повідомлення про причини його неявки. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України - "у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи думку представника позивачки, який не заперечує проти ухвалення заочне рішення, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини . 16 квітня 2008 року сторони уклали Договір №І60-И про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с.6). Цей Договір було укладено у відокремленому підрозділі "Головне відділення Кредитної спілки "Морське кредитне товариство" у м. Іллічівськ", розташованому за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул.І-го Травня, 10. Згідно пунктів 1.1, 2.1 Договору відповідач 18 серпня 2008 року прийняв від позивачки внесок (вклад) на депозитний рахунок грошову суму 70000,00 грн. строком на 12 місяців та зобов'язався повернути позивачці зазначену суму і проценти на неї, на умовах та в порядку встановлених Договором. На виконання умов Договору позивач вніс на банківський рахунок відповідача 70000,00 грн. (а.с.8). 16 квітня 2009 року закінчився строк дії Договору, у зв'язку з чим відповідач був зобов'язаний повернути позивачці вклад в сумі 7 0000,00 грн. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02 квітня 2009 року порушено провадження у справі №32/46-09-1584 про банкрутство Кредитної спілки "Морське кредитне товариство" і введено мораторій за задоволення вимог кредиторів. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved