Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 14 серпня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за № 980. Даний шлюб для сторін первинний. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Приблизно два роки сторони не проживають спільно, а причиною розпаду сім'ї, як зазначає позивач, стало те, що вони вступили в шлюб не пізнавши один одного належним чином, мають різні погляди на життя, тому при вирішенні побутових питань між ними завжди виникали суперечки і непорозуміння. Через постійні сварки почуття кохання та взаємоповаги зникло, вони стали нетерпимі один до одного, сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Оскільки сім'я фактично розпалась, позивач вважає, що примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, але надавдо суду нотаріально завірену заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, термін на примирення просила не надавати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.05.2012 року (а.с.10), 14.08.2010 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за № 980. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують близько двох років, спільно однією сім'єю не проживають, примирення не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". В поданій до суду заяві, остання просила залишити їй прізвище " [PERSON] ", тому підстав для зміни прізвища відповідачки суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved