Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2006 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що подружні стосунки у них з чоловіком не склалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, чоловік постійно нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко була їх дочка, що впливало на її психічний стан, чоловік не розуміє сутності проблем, що виникають у сім'ї, тому подальшого наміру підтримувати сімейні стосунки вони не мають, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що чоловік перебуває на службі за контрактом та погоджується на розірвання шлюбу, так як примирення між ними не відбулося. Вони проживають окремо більше 6 місяців, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Зважаючи на це просить шлюб розірвати, так як примирення між ними не відбулося, дитину залишити проживати з нею та повернути їй дошлюбне прізвище "Мартинюк" відповідно до нормативних документів, які вона подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча судом вживалися заходи для його виклику в судове засідання, однак адресований йому конверт із судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою пошти про те, що "повертається за закінченням терміну зберігання". Причину неявки суду він не повідомив і від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. В зв'язку з відсутністю в судовому засіданні відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечила. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2006 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину - дочку, [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає з матір'ю. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні, так як вважають, що шлюб неможливо зберегти. Ухвалою суду від 22 лютого 2016 року сторонам надавався строк для примирення терміном два місяці, але примирення між ними не відбулося. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально. В ситуації, що склалася, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, малолітню дитину необхідно залишити з матір'ю. Що стосується повернення позивачці дошлюбного прізвища "Мартинюк", то Сімейний кодекс України не передбачає такого поняття як повернення прізвища. Стаття 113 СК України передбачає, що особа яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при розгляді справ позовного провадження, не передбачено зміну прізвища судом, то питання відновлення позивачці дошлюбного прізвища повинно вирішуватися органами ДРАЦСу після розірвання шлюбу. Суд не може прийняти до уваги посилання позивачки на те, що статтею 235 ЦПК України, передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, оскільки вказана стаття регулює порядок розгляду справ про розірвання шлюбу за правилами окремого провадження, а в даному випадку подано позов про розірвання шлюбу, який розглядається в порядку позовного провадження.

Outcome: dismissed