Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

адвокат Марченко С.Д. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання права власності на спадкове майно та стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла матір позивача, [PERSON] , [INFO] . На момент її смерті залишалася недоотримана нею за життя пенсія, яка увійшла до складу спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав заяву для прийняття спадщини. 06.02.2020 року державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Луганської області Ковальовим А.О. йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким вказано, що спадщина складається з суми недоотриманої пенсії у розмірі 66119,51 грн., що підтверджується листом Старобільського ОУПФУ Луганської області № 16546/03-01 від 23 жовтня 2019 року. Матір позивача перебувала на обліку у Старобільського ОУПФУ Луганської області, як отримувач пенсії за віком з 01.08.2014 року. Однак відповідачем у період з 01.02.2015 року і до дня смерті матері позивача - 02.08.2019 року не було здійснено їй виплату пенсії за віком. Крім того, відповідачем нотаріусу при визначені спадкового майна [PERSON] надано інформацію про загальну суму пенсії спадкодавця за останні три роки, а перераховано пенсію в порядку спадкування за два з половиною роки, тобто за період з 18.02.2017 до 31.08.2019 р.р. , що підтверджується копією листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06.10.2020 року № 2321-2627/Р-01/8-1200/20. Тобто до складу спадщини увійшла не вся сума заборгованості з пенсії, на яку мала право спадкодавець за життя, а лише за останні три роки. Згідно свідоцтва права на спадщину за законом вбачається, що спадщина, на яку видане вказане свідоцтво складається з суми недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю у розмірі 66 119,51 грн., вказана сума відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області складається з заборгованості за останні три роки. Згідно разового доручення № 909340149792/17/17 від 04.08.2020 позивачу перераховано виплату пенсії за період з 01.02.2017 по 01.08.2019 рік, тобто за 2 роки 6 місяців. Таким чином не донарахування заборгованості з пенсії склали з 01.02.2015 року по 01.08.2016 рік, тобто 1 рік 6 місяців або 18 місяців. У зв`язку з чим, ними було здійснено розрахунок заборгованості, яку відповідач повинен сплатити позивачу, як недоотриману суму спадщини, після смерті матері позивача, яка складається: 36 місяців за які було нараховано пенсію, померлій [PERSON] у сумі - 66119,51 гривень; тобто за 18 недонарахованих місяців сума складається з: 66119:2 = 33059,76. У зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом, просять суд винести рішення, яким визнати за позивачем право власності на заборгованість з пенсійних виплат [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , порядку спадкування у розмірі 33059,76 грн., які стягнути з Старобільського ОУПФУ Луганської області та здійснити розподіл судових витрат. У судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача Марченко С.Д. не з`явилися, в своїй заяві просили суд розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області не з`явився. Від голови комісії по припиненню управління Н. Касяненко надійшов відзив, в якому управління просить розглянути позов без участі представника управління та заперечують проти задоволення вимог позивача. Суд, розглянувши вимоги позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов а таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] в м. Луганськ (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2020 року [PERSON] , [INFO] успадкував після матері - [PERSON] , яка померла [INFO] суму недоотриманої пенсії в зв`язку зі смертю у розмірі 66119,51 гривень, що підтверджується листом Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 16546/03-01 від 23.10.2019 року (а.с.10). Згідно разового доручення № 909340149792/17/17 Старобільським об`єднанням управління пенсійного фонду України Луганської області позивачу [PERSON] була виплачена частина недоотриманою пенсії, яка залишилася після померлої у розмірі 55 882 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 24 копійки.(а.с. 11). Згідно листа Старобільським об`єднанням управління пенсійного фонду України Луганської області позивачу [PERSON] було повідомлено, що йому було виплачена частина недоотриманою пенсії, яка залишилася після померлої матері за період з 18.02.2017 року по 31.08.2019 рік, разовим дорученням від 04.08.2020 року № 17.(а.с. 12). Згідно ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року позивачу було відмовлено у відкритті адміністративного провадження, оскільки між позивачем та відповідачем виник приватноправовий спір, який випливає не з публічно-правових, а з цивільних правовідносин, тому його слід вирішувати в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування своєї позиції Луганський окружний адміністративний суд послався на позицію Верховного Суду, висловленою у постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 642/6946/18 та від 20.02.2020 року справа № 638/11604/19. (а.с. 13-14) Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Таким чином, позивач, у встановленому законом порядку, набув право власності на грошову суму в розмірі 66119,51 грн., шляхом її спадкування після смерті матері [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положення ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. Доказів визнання даного свідоцтва про право на спадщину за законом сторонами не надано. Судом було встановлено, що позивачем успадковано належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті, за останні три роки. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON] успадковано суму невиплаченої пенсії у сумі 66 119, 51 гривень. Разом дорученням № 909340149792/17/17 Старобільським об`єднанням управління пенсійного фонду України Луганської області позивачу [PERSON] була виплачена частина недоотриманою пенсії, яка залишилася після померлої у розмірі 55 882 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 24 копійки. Тобто, суд приходить до висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування, у розмірі 66119, 51 гривень повинна бути виплачена в повному обсязі згідно свідоцтва про право на спадщину за законом з врахуванням вже виплаченої суми. Таким чином Старобільським об`єднанням управління пенсійного фонду України Луганської області позивачу не було сплачено частину суми, яку він успадкував після смерті матері, а саме: 66119,51 грн. - 55882,24 грн. = 10237,27 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] за період часу з 01 лютого 2015 року до 01 серпня 2016 року у розмірі 33 059,76 грн, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 лютого 2020 року, видане [PERSON] не є предметом спору у даній справі. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 лютого 2020 року, видане [PERSON] не оспорено та є чинним. Аналогічна правова позиція вказана в Постанові ВС від 06.07.2020 року справа № 750/8819/19, провадження № 61-4348св20. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає доцільним визнати за позивачем право власності на недоотримані кошти та стягнути з відповідача залишок недоотриманої пенсії у розмірі 10237,27 гривень, яка входить до складу спадщини, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: partial