Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

14 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] За життя він отримав земельну частку (пай) розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Гуринівське". Заповіту [PERSON] не складав, інших спадкоємців першої черги, крім позивача, немає. На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), але з'ясувалось, що оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений. Посилаючись на викладені обставини, позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, представник позивача [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Гуриніської сільської ради в судове засідання не з'явився, голова сільської ради Глушко І.М. направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника. Позов визнають повністю. Представник 3-ї особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від завідуючої Білопільської державної нотаріальної контори Ковальової Л.Б. надійшов лист про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON], [INFO], були нині покійні [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 6). За життя батько позивача на підставі рішення Білопільської райдержадміністрації від 03 лютого 1997 року № 38 отримав право на земельну частку (пай) розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Гуринівське", що підтверджується ксерокопією сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26 березня 1997 року за № 302 (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.7). Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON], який помер [INFO], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідки виконкому Гуринівської сільської ради Білопільського району вбачається, що спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO], фактично прийняв його син [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Гуринівської сільської ради Білопільського району не посвідчувався (а.с. 8). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З листа завідувача Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальової Л.Б. від 18 квітня 2015 рокув № 382/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO], не заводилась (а.с. 16). На даний час позивач має намір оформити право власності на земельну частку (пай) розміром 4, 45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Гуринівське", у зв'язку з чим звернувся до нотаріальної контори, але в оформленні спадщини йому було відмовлено, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Заповіту [PERSON] не складав, інших спадкоємців першої черги, крім позивача, немає. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) розміром 4, 45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Гуринівське", посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 26 березня 1997 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved