Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У серпні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з ПП «Тандем» майнову шкоду у розмірі 2 2033,96 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень та судовий збір в розмірі 250,34 гривень. У подальшому позивач подав заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути солідарно з ПП «Тандем» та ВАТ «НАСК» «Оранта» матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 14 847,90 гривень, правову допомогу в розмірі 3000 гривень та судовий збір. В обґрунтування вимог, викладених у позові, посилався на те, що 30 серпня 2013 року о 18 годині 10 хвилин на вул. Центральна у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Богдан», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Toyota Prado», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є позивач. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2013, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль зазнав механічних пошкоджень. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПП «Тандем». Згідно з рахунку-фактури № С-00056693 від 30 квітня 2014 року складеного ТОВ «АВТОСАМІТ ЛТД» вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, становить 22 033 гривні 96 копійки. Крім того, позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в НАСК «Оранта», однак виплата страхового відшкодування здійснена не була. У судовому засіданні представники позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з вказаних у позові підстав. Представник відповідача у судовому засіданні ПП «Тандем» заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення грошових коштів з ПП «Тандем». Зазначив, що ліміт визначений у страховому полюсі № АУ/1249604 покриває понесені позивачем витрати. Представник НАСК «Оранта» у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про час, день та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Toyota Prado», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РВ ДДАІ МВС України в м. Києві 05.11. 2011 року (а.с. 51). 30 серпня 2013 року приблизно о 18 годині 10 хвилин на вул. Центральна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Богдан», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]., та транспортного засобу марки «Toyota Prado», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON] Згідно наказу № 72-к від 27 липня 2013 року [PERSON] прийнято на роботу в ПП «Тандем» та закріплено за автобусом Богдан А 092 реєстраційний номер [NUMBER] на маршрут № 452 з 28 липня 2013 року (а.с 43). Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30 серпня 2013 року о 18 годині 10 хвилин на вул. Центральній в м. Києві визнано [PERSON] (а.с. 8), цивільно-правова відповідальність якого застрахована НАСК «Оранта». 28 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування, вказана заява одержана страховиком 30 серпня 2013 року (а.с. 11). Ремонтна калькуляція суми страхової виплати НАСК «ОРАНТА» складає 7 186,06 гривень (а.с.10). Згідно рахунку-фактура № С-00056693 від 30 квітня 2014 року, складеного автоматизованим сервісним підприємством компанії TOYOTA - ТОВ «Автосаміт ЛТД» складає 22 033,96 гривень (а.с. 15). 10 вересня 2014 року НАСК «Оранта» [PERSON] виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 7 186,06 гривень (а.с. 39). Згідно рахунку - замовлення № 2706 від 23 жовтня 2014 року та актом виконання послуг № 2484 від 10 листопада 2014 року ФОП [PERSON] вартість обладнання та актом наданих послуг робіт складає 25 166 гривень (а.с. 45,46). 07 листопада 2014 року НАСК «Оранта» виплачено грошові кошти у розмірі 7 186 гривень 06 копійок. Відповідно до висновку № 11/15 автотоварознавчого дослідження, складеного 16 лютого 2015 року експертом Калініченко Ю.В., вартість матеріального збитку, завданого належному позивачу транспортного засобу, становить 15 108 гривні 00 копійки. При цьому коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ складає 0 (а.с. 80-86). Для відновлення свого порушеного права позивачем [PERSON] також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт, між [PERSON] та ФОП [PERSON] (а.с. 54). Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих пари експлуатації наземних транспортних засобів на території України. При цьому, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 9 вказаного вище Закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Суд зазначає, що відповідно до ч. 2, 3 і 6 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Згідно вимог ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями ч. 2 ст. 614 ЦК України визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Разом з цим, Верховний Суд України у положеннях Листа «Висновки Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 року» від 01.07.2013р. роз'яснив наступне: «Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі N 6- 170цс12)». За змістом положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленою нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик (МТСБУ). Відповідно до положень частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 1 березня 2013 року, відповідно до статті 21 Закону № 1961-VI на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд виходить з того, що розмір майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу марки ««Toyota Prado», державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] становить 15 919 гривні 94 копійки (коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ складає 0). Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено у судовому засіданні цивільна відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта», тому страховик відповідно до лімітів відповідальності має відшкодувати у встановленому Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну позивача в розмірі 15 919,94 а з ПП « Тандема» не підлягає стягненню матеріальний збиток, оскільки як вбачається з розрахунку страхового відшкодування страхова сума за договором АЕ 1249604 від 12.04.2013 року становить 50 000 гривень. У зв'язку із наведеним, з ВАТ НАСК «Оранта» має бути стягнуто відшкодування розміру завданої шкоди у розмірі 15 919 гривень 94 копійок. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних і розглядом справи, належать зокрема витрати на правову допомогу. Для відновлення свого порушення права позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг). Суд надходить до висновку про те, що з відповідача НАСК «Оранта» необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, що складаються з суми судового збору у розмірі 250 гривень 34 копійки та 3 0000 гривень витрат на правову допомогу.

Outcome: partial