Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Златобанк" (далі - ПАТ "ЗЛАТОБАНК", позивач, банк) звернулось до суду з вищевказаним позовом, який мотивувало тим, що 26.04.2013 року між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільська продовольча група" (далі - ТОВ "Подільська продовольча група", позичальник) було укладено Кредитний договір № 21/13/KLMB (зі змінами від 06.08.2013 року, 11.10.2013 року, а також 08.01.2014 року) за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 550 000 гривень зі сплатою 26 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 25.04.2015 року. З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору, 11.10.2013 року між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та [PERSON] (далі - відповідач, заставодавець) було укладено Договір застави, за яким заставодавець передала заставодержателеві у заставу транспортний засіб марки OPEL, модель VIVARO, тип - вантажнопасажирський - В, колір - білий, номер шасі [NUMBER], 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (далі - предмет застави). У зв'язку з невиконанням ТОВ "Подільська продовольча група" своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 16.06.2016 року утворилась заборгованість в сумі 985 591,96 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) в сумі 430 881,28 грн., заборгованості за процентами з 29.04.2013 року по 10.08.2015 року в сумі 68 138,49 грн., заборгованості за процентами з 11.08.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 95 008,18 грн., заборгованості по сплаті пені з 29.04.2013 року по 10.08.2015 року в сумі 160 713,80 грн., заборгованості по сплаті пені з 11.08.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 204 612,31 грн., 3% річних від простроченої суми з 29.04.2013 року по 10.08.2015 року в сумі 10 240,05 грн., 3% річних від простроченої суми з 11.08.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 10 997,85 грн., штраф за неналежне виконання зобов'язань в сумі 5 000,00 грн. Оскільки ТОВ "Подільська продовольча група" в момент настання терміну виконання зобов'язання за Кредитним договором № 21/13/KLMB, забезпеченого заставою, своїх зобов'язань не виконало, ПАТ "ЗЛАТОБАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу на прилюдних торгах. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити з підстав, що в ньому наведені. Відповідач, будучи оповіщеною у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляду справи у її відсутність до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила. Представник ТОВ "Подільська продовольча група", яке приймає участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, подала до суду заперечення в яких вказала, що 12.02.2015 року між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та [PERSON] було укладено Договір про виконання зобов'язання, за яким останній здійснив виконання зобов'язань ТОВ "Подільська продовольча група" за Кредитним договором №21/13/KLMB. Таким чином, зобов'язання за Кредитним договором №21/13/KLMB припинилося виконанням, проведеним належним чином, що узгоджується з вимогами статті 599 ЦК України. Оскільки право застави припинилося у зв'язку з припиненням зобов'язання, забезпеченого заставою, тобто Кредитного договору № 21/13/KLMB, підстав для задоволення позову не має. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26.04.2013 року між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільська продовольча група" було укладено Кредитний договір №21/13/KLMB (а.с. 14-24, далі - Договір) за умовами якого позивач надав позичальнику кредит у формі відкриття Кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 400 000 гривень зі сплатою 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 25.04.2015 року. 11.10.2013 року сторони Договору № 21/13/KLMB уклали до нього Додаткову угоду, якою внесли до п. 1.3, 1.5 зміни, визначивши максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією в сумі 550 000,00 грн., а також встановили новий фіксований розмір процентної ставки за користування кредитом у розмірі 26% (а.с. 25-27). До кредитного договору також були внесені зміни 06.08.2013 року (змінено пункт 8.12 Договору, а.с. 28-29), а також 08.01.2014 року (змінено пункт 1.4.1 Договору, а.с. 30). У зв'язку з невиконанням ТОВ "Подільська продовольча група" своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 10.08.2015 року утворилась заборгованість в сумі 675 825,89 грн., яка 20.01.2016 року постановою Рівненського апеляційного господарського суду стягнута на користь ПАТ "ЗЛАТОБАНК". Також, постановою суду встановлено, що Договір про виконання зобов'язання від 12.02.2015 року, укладений між банком та [PERSON] відповідає критерію нікчемності правочину, визначеному статтею 38 ч.3 п.7 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у зв'язку з чим зобов'язання ТОВ "Подільська продовольча група" перед ПАТ "ЗЛАТОБАНК" за Кредитним договором № 21/13/KLMB не припинилися, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків. 01.06.2016 року постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу ТОВ "Подільська продовольча група" залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 року змінено в частині стягнення суми судового збору, в решті залишено без змін. Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З урахуванням зазначеного, суд вважає вищевказані обставини такими, що не потребують доказуванню, що узгоджується з приписами статті 61 ч.3 ЦПК України. Зазначені обставини також спростовують доводи представника "Подільська продовольча група" щодо припинення Кредитного договору № 21/13/KLMB, а також права застави. У разі скасування вищевказаних судових рішень Верховним Судом України при їх перегляді, це може бути підставою для перегляду судового рішення у зазначеній справі за нововиявленими обставинами. Оскільки ТОВ "Подільська продовольча група" не погасило заборгованість, станом на 16.06.2016 року її сума становить 985 591,96 грн., з них: 1) заборгованості за основним боргом (кредитом) в сумі 430 881,28 грн.; 2) заборгованості за процентами з 29.04.2013 року по 10.08.2015 року в сумі 68 138,49 грн.; 3) заборгованості за процентами з 11.08.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 95 008,18 грн.; 4) заборгованості по сплаті пені з 29.04.2013 року по 10.08.2015 року в сумі 160 713,80 грн.; 5) заборгованості по сплаті пені з 11.08.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 204 612,31 грн.; 6) 3% річних від простроченої суми з 29.04.2013 року по 10.08.2015 року в сумі 10 240,05 грн.; 7) 3% річних від простроченої суми з 11.08.2015 року по 16.06.2016 року в сумі 10 997,85 грн.; 8) штраф за неналежне виконання зобов'язань в сумі 5 000,00 грн. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 629 ЦК, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК). Відповідно до статті 530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст. 610 ЦК). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) ТОВ "Подільська продовольча група" взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору, 11.10.2013 року між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та [PERSON] було укладено Договір застави, за яким заставодавець передала заставодержателеві у заставу транспортний засіб марки OPEL, модель VIVARO, тип - вантажнопасажирський - В, колір - білий, номер шасі [NUMBER], 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами (ст. 1 Закону України "Про заставу", далі - Закон N 2654-XII). Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (ст. 20 Закону N 2654-XII). Відповідно до статті 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі - Закон N 1255-IV), звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. За рахунок предмета обтяження, у відповідності до статті 25 Закону N 1255-IV, обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що оскільки зобов'язання, забезпечене заставою, в момент настання терміну виконання зобов'язання не було виконано, заставодержатель набув право звернення стягнення на предмет застави. Також, суд вважає, що спосіб звернення стягнення на предмет застави, який обраний ПАТ "ЗЛАТОБАНК" (продаж предмету застави на публічних торгах), узгоджується з пунктом 6.3 Договору № 21/13/KLMB, а також ст. 21 Закону N 2654-XII. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави від 11.10.2013 року є законними та обґрунтованими в частині погашення заборгованості за Кредитним договором №21/13/KLMB від 26.04.2013 року в загальній сумі 985 591,96 грн. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 Закону N 1255-IV (пункт 4 частини 2 статті 25 Закону N 1255-IV). Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 31.03.2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" визначено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором, як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна. Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору за подання до суду позовної зави майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Судом встановлено, що загальна сума заборгованості ТОВ "Подільська продовольча група" складає 985 591,96 грн. Таким чином, сума судового, яку позивачу слід було сплатити при зверненні з вказаним позовом до суду становить 14 783,88 грн. (985 591,96 грн. * 1,5%). Згідно статті 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в сумі 14 783,88 грн., решта суми, яка сплачена в якості судового збору, а саме 0,12 грн., підлягає поверненню позивачу за його клопотанням, відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір", як надмірно сплачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved