Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

КП "Харківські теплові мережі" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] [PERSON] на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 13 005, 05 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.09.2008 року між [PERSON] [PERSON] та КП "Харківські теплові мережі" укладено договір № 4999 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, у відповідності до умов якого [PERSON] надавалися послуги з подачі теплової енергії. В порушення приписів чинного законодавства свого обов'язку щодо проведення оплати за спожиті послуги відповідач не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з спожиту теплову енергію за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року у розмірі 13 005, 05 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 9 ст. ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 01.09.2008 року між [PERSON] [PERSON] та КП "Харківські теплові мережі" укладено договір № 4999 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, згідно умов якого теплопостачальна організація зобов'язалася постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних останньому обсягах, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором. Згідно ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної воли, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року затверджено Правила користування тепловою енергією, якими визначено порядок взаємовідносин між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії. Згідно п. 40 Правил користування тепловою енергією споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. У відповідності до п. 23 Правил розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Порядок розрахунків за отриману теплову енергію встановлений сторонами в розділі 6 Договору № 4999. Так, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій або в іншій формі, яка не суперечить чинному законодавству України, відповідно до затверджених відповідним уповноваженим органом тарифів, діючих на період постачання теплової енергії, та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії, а при їх відсутності - виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує Теплопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку 1 до Договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію Споживач здійснює: до 28-го числа поточного місяця, при розрахунках за показниками приладів обліку; до 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача виставлялись рахунки-фактури на оплату спожитої теплової енергії, проте відповідач з жовтня 2015 року по квітень 2016 року не здійснював оплату отриманої теплової енергії. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання щодо оплати послуг з постачання теплової енергії не виконував, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року у розмірі 13 005, 05 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] [PERSON] на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості у розмірі 13 005, 05 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved