Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 11.05.2021 надійшов позов зі змісту якого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 43152,00 грн за кредитними договорами № 1602323 від 06.12.2019. Свій позов ТОВ "ФК Європейська агенція з повернення боргів" обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №1602323 від 06.12.2019, ТОВ "АВЕНТУС Україна" надав [PERSON] кредит в сумі 12000 гривень 00 копійок. Між ТОВ "АВЕНУС Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 23.04.2020 укладено Договір факторингу № 23042020 у відповідності до умов якого, ТОВ "АВЕНУС Україна" передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "АВЕНУС Україна" права вимоги до Боржників вказаних у реєстрах боржників, в тому числі кредитний договір № 1602323 від 06.12.2019. У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, є заборгованість за кредитним договором в сумі 43152 гривні 00 копійок, яку в добровільному порядку відшкодувати відмовляється, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також заявку на отримання процесуальних документів в електронній формі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином. Надала до суду заяву згідно з якою просить проводити судове засідання без її участі. Крім того, 07.06.2021 надала до суду відзив, згідно з яким позовні вимоги визнала частково, а саме заборгованість за позикою 12000,00 грн та заборгованість за відсотками в розмірі 4860,00 грн згідно з додатком № 1 до договору. У позові не надано доводів та розрахунків щодо суми процентів у розмірі 6480 гривень. Також вважає позовні вимоги в частині стягнення суми пені в розмірі 24672 грн безпідставними повністю, оскільки згідно з п.4.5 кредитного договору гарантується, що в будь-якому випадку граничний розмір суми неустойки ( штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором, і становить 6000 гривень. З реєстру боржників до договору факторингу вбачається, що право вимоги первісного кредитора - ТОВ "Авентус Україна" позивач набув 23.04.2020. З позовною заявою до суду позивач звернувся після закінчення річного строку спеціальної позовної давності, визначеної пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для стягнення неустойки ( штрафу, пені). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача ТОВ "Авентус Україна" надали до суду заяву згідно якої просять справу слухати за їх відстутності, також позовні вимоги визнають та просять задовільнити в повному обсязі. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2021 в залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024 від 12.01.2010 встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 05.12.2007 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ( а.с.15). Згідно з свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012 встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" має право здійснювати фінансову компанію без отримання ліцензії та /або дозволів відповідно до законодавства: факторинг ( а.с. 18). Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію фінансової установи від 04.03.2019, встановлено, що ТОВ "АВЕНТУС Україна" 28.02.2017 зареєстровано як фінансову установу ( а.с.19). Судом встановлено, що 06.12.2019 між ТОВ "АВЕНТУС Україна" та [PERSON] було укладено кредитний договір №1602323 на суму 12000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт, тобто відповідач, зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Згідно п.1.2 договору, позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Пунктом 1.3 договору, сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: 1.3.1. Знижена процентна ставка становить 1,35 % від суми позики за кожний день користування позикою (492,75 % річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2. цього Договору. Пунктом 1.3.2. договору передбачено, що стандартна процента ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних). Стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7., 3.4., 3.6.2 цього Договору. Пункт 1.4. договору передбачає, що загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 140,50 % від суми позики або 16860,00 гривень, та включає в себе проценти ( відсотки) за користування позикою -40,50% від суми позики або 4860,00 гривень. Пункт 1.5. договору передбачає, що позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом. Відповідно до п. 3.1 договору сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п.3.2. договору, нарахування процентів за договором здійснюється за зниженою процентною ставкою на залишок фактичної заборгованості за позикою за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Відповідно п. 3.3. договору умови застосування зниженої процентної ставки-дотримання клієнтом терміну повного повернення позики, зазначеного у графіку платежів, недопущення прострочення виконання зобов`язання більше 3 календарних днів. Згідно з п.3.4 договору у разі недотримання умов застосування зниженої процентної ставки, нарахування процентів здійснюється на умовах пункту 3.2, але за стандартною процентною ставкою. Крім цього, розділом 4 Договору визначено відповідальність сторін. Згідно з п. 4.2. порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Пунктом 4.4 договору передбачено, що у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 144,00 грн за кожен день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення виконання зобов`язань за договором. Пунктом 4.5. договору передбачено, що штрафи за Договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної Клієнтом за цим Договором, і становить: 6000,00 гривень ( а.с. 4-5). Також, на підтвердження факту ознайомлення відповідача з умовами кредитного договору до позовної заяви додано копію паспорта споживчого кредиту (а.с.6-7). Як вбачається із зазначених документів відповідачка підтвердила факт ознайомлення з наведеними умовами отримання кредиту та їх прийняття проставленням власного цифрового підпису. Суд також з`ясував, що 23.04.2020 між ТОВ "АВЕНТУС Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №23042020 у відповідності до умов якого ТОВ " АВЕНТУС Україна" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ "ФК"ЄАПБ" прийняло належні ТОВ "АВЕНТУС Україна" Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.8-9). Згідно з п.1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Крім того, в позовній заяві зазначено, що пунктом 1.2 Договору факторингу визначено, що сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений ї печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Факт переходу права вимоги, згідно з умовами договору факторингу, підтверджується доданою до позовної заяви копією Акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №23042020 від 23.04 2020, який скріплений підписами та печатками сторін зазначеного договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020, ТОВ "ФК"ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 43152,00 гривень, з яких: 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6480,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 24672,00 грн- сума заборгованості за пенею ( а.с.13). Згідно карти обліку інформації за укладеним договором № 1602323 від 06.12.2019 позичальника [PERSON] станом на 23.04.2020 всього нараховано стандартних відсотків 25152,00 грн, пені 6000,00 грн ( а.с. 14). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, частиною 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. З наведених норм вбачається, що укладення договору про споживчий кредит у електронній формі не суперечить вимогам законодавства, за умови дотримання особливостей його укладення в такій формі. При цьому, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Частинами 1 та 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. При цьому, договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №1602323 від 06.12.2019 у вступній частині містить посилання (перенаправлення) на Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», копія яких додана до позовної заяви, які містять такі відомості, як спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них. Зокрема з розділу 6 "Інші умови договору" вбачається, що акцептація споживачем умов договору здійснюється, зокрема, шляхом накладення аналогу власноручного підпису директора товариства та відбитка печатки товариства. З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 06.12.2019 між відповідачкою та ТОВ "АВЕНТУС Україна" з дотриманням наведених норм законодавства було укладено договір про споживчий кредит та відповідачка була ознайомлена з усіма його істотними умовами та прийняла їх. Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними, як приклад у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору, отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договору відступлення права вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "АВЕНТУС Україна" за кредитним договором, до позивача по справі. Слід зазначити, що згідно з п. 1.3.2, 3.2, 3.4 договору нарахування відсотків проводилося за стандартною процентною ставкою 1,8% від суми позики 12000,00 грн за кожний день користування - 30 днів ( 12000х1,8%х30=6480,00 грн). Водночас посилання у відзиві відповідача, що сума процентів 6480,00 не відповідає додатку 1 до договору суд не приймає до уваги так як позивач відповідно до умов договору здійсни розрахунок за зниженою процентною ставкою за умови дотримання умов зниженою процентної ставки та погашення заборгованості відповідно до графіку платежів. Доказів належного виконання відповідачкою кредитних зобов`язань по договору матеріали справи не містять. Разом з тим, відповідачка у відзиві просить застосувати строк спеціальної позовної давності для стягнення неустойки (пені). У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у розі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ст.259 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України). Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст.267 ЦК України). Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою (Правовий висновок Верховного суду України у справі № 6-1138цс15). Як видно з розрахунку боргу, позивач просить стягнути з відповідачки суму пені нарахованої за період з 06.12.219 по 23.04.2020. Право грошової вимоги до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло 23 квітня 2020 року, тоді як позивач звернувся до суду з позовом (направив поштою) 07 травня 2021 року, що підтверджується поштовим конвертом (а.с.25), тобто з пропуском строку спеціальної позовної давності, про застосування якої просила відповідачка. Підписана сторонами заява про надання кредиту не містить умов про збільшення строку позовної давності, тобто письмового договору про збільшення позовної давності між сторонами немає. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідачки пені у розмірі 24672,00 грн не підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову у частині стягнення тіла кредиту у сумі 12000,00 грн та відсотків у сумі 6480,00 грн, а всього 18480,00 грн, щодо стягнення пені у розмірі 24672,00 грн необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 972, 14 гривень . На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.11, 207, 256, 258-259, 261, 267, 526, 549, 629, 634, 638, 1054, 1077, 1080, 1082 ЦК України,

Outcome: partial