Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач 12.01.2021 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, уточненою 14.04.2021, відповідно до якої просить визнати за ним право власності на 5/24 часток житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 127,9 кв.м., житловою площею 78,8 кв.м., який складається з: житлового будинку, саман, загальною площею 33,4 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., зазначении? у плані літерою «А»; житлового будинку, саман, загальною площею 25,4 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м. - літерою «Б»; житлового будинку, саман ліч. цеглою, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м. - літерою «К»; сіней, саман = 7,2 кв.м. - літерою «к»; душу, металопрофіль - літерою «С»; навісу, без обшивки = 16,9 кв.м. - літерою «Т»; сараю, шлакоблок = 32,0 кв.м. - літерою «В»; гаражу, цегла = 21,0 кв.м. - літерою «Л»; душу, цегла - літерою «М», душу, дерево - літерою «Р»; вбиральні, цегла - літерою «Д»; вбиральні, дерево - літерою «Ж»; паркану, дерево - No 3, паркану, метал - No 1, колодязю, цемент - літерою «З», воріт, метал - N4, в порядку спадкування за законом після смерті троюрідного діда [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . За змістом позовної заяви [INFO] помер [PERSON] [INFO] , який є троюрідним дідом [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 5/24 часток житлового будинку [ADDRESS] , яка фактично прийнята останнім, але не оформлена ним за життя. Власником 5/24 часток житлового будинку була [PERSON] (мати [PERSON] ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 12.01.1983 та рішення народного суду І-ї ділянки м. Осипенко від 19.06.1947. Так, позивач стверджує, що після смерті [PERSON] її син - [PERSON] фактично прийняв спадщину, але не оформив її у визначеному законом порядку, адже не отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Серед спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , як вказує позивач, залишився, крім нього, [PERSON] , - двоюрідний племінник спадкодавця. З позовної заяви видно, що в передбачений законом строк позивач звернувся з відповідною заявою до Бердянської державної нотаріальної контори, на підставі якої заведено спадкову справу №347/2019. При цьому, [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини за законом на користь позивача. Інші спадкоємці за законом з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. У зв`язку з відсутністю у [PERSON] оригіналів документів, що підтверджують право власності на спадкове майно та неможливістю отримання їх дублікатів, державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Постол Н.Г. винесено постанову від 31.10.2020 №1898/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На підставі наведеного, за відсутності інших спадкоємців за заповітом та законом після смерті [PERSON] , внаслідок неможливості позасудового захисту спадкових прав позивача, із посиланням на ст. 15, 16, 321, 392, 1216, 1218, 1222, 1258, 1265, 1268 ЦК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою судді від 18.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, визначено строк для подання учасниками справи заяв по суті справи. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 30.03.2021 за клопотанням позивача в порядку витребування доказів зобов`язано Бердянську державну нотаріальну контору надати засвідчені копії спадкової справи №347/2019, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а також після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оголошено перерву в підготовчому засіданні. Ухвала суду виконана 19.04.2021 в повному обсязі. Ухвалою суду від 20.04.2021 постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, в порядку витребування доказів за клопотанням представника позивача зобов`язано КПТІ БМР надати оригінал інвентаризаційної справи за спірне домоволодіння. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було, відповідні клопотання не заявлено. Представник позивача адвокат Дігтяренко В.С. відповідно до заяви, вх.№ від 05.07.2021, просить провести розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача Бердянської міської ради Мазняк А.В. 05.07.2021 письмово повідомив про розгляд справи за його відсутності, просить ухвалити рішення на підставі матеріалів справи у відповідності до чинного законодавства. Представник третьої особи державний нотаріус Н.Постол відповідно до заяви, вх.№ від 05.02.2021, просить розглянути справу за її відсутності. Підстав для відкладення розгляду справи із врахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України судом не встановлено. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, оригінал інвентаризаційної справи, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Перейменування вулиці [ADDRESS], на якій розташовано спірне домоволодіння, на вулицю Українських партизан підтверджено копією рішення Бердянської міської ради від 18.02.2016 №56 «Про перейменування назв вулиць, проїздів, площ, проспектів, скверів, бульварів в м.Бердянськ», яка наявна у справі із додатком №1. Судом встановлено, що за даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області 01.07.2019, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що, відповідно, є датою відкриття спадщини (актовий запис №1146 від 01.07.2019). Довідкою про зняття з реєстрації місця проживання, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради від 02.10.2019, підтверджено, що [PERSON] знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] у зв`язку зі смертю. За даними технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме, буд. [ADDRESS] , виготовленого на замовлення позивача, станом на 03.12.2020, підтверджено, що загальна площа земельної ділянки - 709 кв.м., з них під забудовою - 279 кв.м. Домоволодіння складається з: житлового будинку, літ.«А»; житлового будинку, літ. «Б»; житлового будинку, літ. «К»; житлової прибудови літ. «К1», ганку до «К1», душу літ. «С», навісу, літ. «Т»; вбиральні, літ.«Д»; вбиральні, літ. «Ж»; сараю, літ. «В»; гаражу, літ.«Л»; сараю над «Л», позначеного літерою «Н», душу, літ.«М», душу, літ.«Р»; балкону до літ. «Н», паркану №3, паркану N1, воріт N4. Відповідно до даних Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради №558 від 19.11.2020, за матеріалами інвентаризаційної справи станом на 31.12.2011 право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , зареєстровано: -5/24 частка за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою 03.02.2011. р.№3-123; -1/2 частка за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою 13.05.1992, р.№1-2205; -1/12 частка за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 25.05.1985, р.№1-3155; -1/8 частка за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою 12.01.1983, р.№176, 178, 180; -1/12 частка за [PERSON] на підставі рішення народного суду І ділянки м. Осипенко від 19.06.1947. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.06.2020 у цивільній справі №2-34/1947, пр.2-в/310/8/20, яка набрала законної сили 21.07.2020 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90217585) відмовлено у відновленні втраченого судового провадження справи №2-34/1947за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання їх спадкоємцями на домоволодіння та [PERSON] про визнання за нею 1/2 частини домоволодіння. Згідно з мотивувальною частиною даної ухвали, за довідкою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №01.1-08/17/2020 від 17.03.2020 за алфавітними покажчиками по цивільним справам за 1947 рік позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання їх спадкоємцями на будинок по [ADDRESS] та [PERSON] про визнання за нею 1/2 частини будинку по [ADDRESS] був зареєстрований у 1947 році за № 2-34/47.Справа розглянута 17.01.47 під головуванням судді Зоднєвої, позов задоволено. 20.02.1947 року в Запорізькому обласному суді розглянута скарга [PERSON] . Ухвалою Запорізького обласного суду від 20.02.1947 року рішення народного суду 1 уч. м.Осипенко від 17.01.1947 року скасовано та передано на новий розгляд до того же суду в іншому складі. Надати завірену копію рішення Народного суду 1 уч. м.Осипенко від 19.06.1947 року по цивільній справі №2-34/47 неможливо в зв`язку з тим, що оригінали рішення від 19.06.1947 року та ухвали Запорізького обласного суду від 18.07.1947 року вищезазначеної справи не збереглися. Проте, судом витребувано оригінал інвентаризаційної справи №932 з КПТІ Бердянської міської ради, яка надійшла до суду 05.07.2021, безпосередньо досліджена судом під час розгляду справи, за матеріалами якої попередня назва вулиці [ADDRESS] - [ADDRESS]. У справі наявна копія рішення Народного суду 1-го участка м.Осипенка від 19.06.1947 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до якого визнано право власності на домоволодіння, яке належало раніше [PERSON] , за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (1/2 в рівних частках), та іншу 1/2 частку будинку, яка раніше належала [PERSON] , - за [PERSON] (адреса домоволодіння - [ADDRESS] ). 21.07.1947 рішення зареєстровано в Осипенківському міськкомгоспі, р.№1221, про що наявний відповідний напис після тексту рішення суду. Зігідно з ухвалою Запорізького обласного суду від 18.07.1947 рішення від 19.06.1947 залишено без змін, внесено виправлення до його резолютивної частини щодо зазначення по батькові сторін по справі. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , за даними свідоцтва про народження [NUMBER] від 06.08.1956, є донькою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] (сестри) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.01.1983 державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, є спадкоємцями за законом в рівних частках кожна після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вони отримали у власність 1/12 частку домоволодіння по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві особистої власності на підставі рішення народного суду 1-го уч. м.Осипенка від 19.06.1947, зареєстрованого в інвентаризаційному бюро. Свідоцтво зареєстровано Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.01.1983. (висновок про реєстрацію домоволодіння за підписом начальника місього житлового управління наявний у інвентаризаційній праві). Крім того, [PERSON] та [PERSON] (сестри) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.01.1983 державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, є спадкоємцями за законом в рівних частках кожна після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , отримали у власність 1/12 частку домоволодіння по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві особистої власності на підставі рішення народного суду 1-го уч. м.Осипенка від 19.06.1947, зареєстрованого в інвентаризаційному бюро. Свідоцтво зареєстровано Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.01.1983. Також, [PERSON] та [PERSON] (сестри) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.01.1983 державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, є спадкоємцями за законом в рівних частках кожна після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , отримали у власність 1/12 частку домоволодіння по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві особистої власності на підставі рішення народного суду 1-го уч. м.Осипенка від 19.06.1947, зареєстрованого в інвентаризаційному бюро. Свідоцтво зареєстровано Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.01.1983. Крім того, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.1956 та посвідки про народження від 25.04.1945 [NUMBER] (а.с.84), [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00028576409 від 18.11.2020 підтверджено, що 01.08.1948 складено актовий запис про шлюб за №258 між [PERSON] та [PERSON] . За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського району Запорізької області від 05.11.1998, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.1956, є батьками [PERSON] , [INFO] , який, в свою чергу, є батьком позивача [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.06.1975). Копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 18.09.2009 також підтверджено, що [PERSON] (баба позивача) померла [INFO] , серії [NUMBER] від 21.06.1984, що [PERSON] (прабаба позивача) померла [INFO] , серії [NUMBER] від 03.03.1988, що [PERSON] (двоюрідна прабаба позивача) померла [INFO] . Крім того, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно №248227596 від 15.03.2021, витребуваною суддею на електронний запит, об`єкт нерухомості - житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 127,9 кв.м., житловою площею 78,8 кв.м., складається з: житлового будинку, саман, загальною площею 33,4 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., зазначении? у плані літерою «А»; житлового будинку, саман, загальною площею 25,4 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м. - літерою «Б»; житлового будинку, саман ліч. цеглою, загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м. - літерою «К»; сіней, саман = 7,2 кв.м. - літерою «к»; душу, металопрофіль - літерою «С»; навісу, без обшивки = 16,9 кв.м. - літерою «Т»; сараю, шлакоблок = 32,0 кв.м. - літерою «В»; гаражу, цегла = 21,0 кв.м. - літерою «Л»; душу, цегла - літерою «М», душу, дерево - літерою «Р»; вбиральні, цегла - літерою «Д»; вбиральні, дерево - літерою «Ж»; паркану, дерево - N3, паркану, метал - N1, воріт, метал - N4, колодязю "З". Номер об`єкта в РПВН 32293242, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 646804323104. За інформацією, наведеною у довідці: - 1/12 частка домоволодіння належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, р.№1-324 від 28.05.2015, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою та рішення державного реєстратора №21669712 від 28.05.2015 на праві спільної часткової власності; - 5/24 часток домоволодіння належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, р.№3-123 від 03.02.2011, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою, на праві спільної часткової власності, рішення про державну реєстрацію прийнято 16.02.2011. Площі житлових будівель "Б" та "К" у довідці (площа останньої наведена у технічному паспорті із урахуванням житлової прибудови "К1)" відмінні від даних технічного паспорту. У довідці також наявні дані про самовільно збудовані споруди на території домоволодіння, а саме, житлова прибудова літ. «К1», сарай над літ. «Л», позначений літ. «Н»; житлова прибудова літ. «Б1» знесена. Згідно з а.с.160 (план земельної ділянки із поточними змінами станом на 03.12.2020), колодязь "З" та сіні "к" на плані відсутні). У справі також наявна копія свідоцтва про право на спадщину за законом, видана приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Степаненко Т.А., р.№3-123 від 03.02.2011, якою підтверджено, що [PERSON] на підставі ст. 1265 ЦК України прийняв спадщину за законом після смерті його баби [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] у зв`язку із відмовою спадкоємця першої черги - сина спадкодавиці [PERSON] . Спадщина складається з 5/24 частин спірного у даній справі домоволодіння. Судом досліджено й витяг про державну реєстрацію прав №29022080 від 16.02.2011, що підтверджує державну реєстрацію права власності на вказану частку домоволодіння на праві спільної часткової власності. Таким чином, на підставі наведеного, судом встановлено, що на час розгляду справи 1/2 частка домоволодіння належить на праві власності [PERSON] , а друга 1/2 половина домоволодіння розподілена таким чином: 5/24 часток належить [PERSON] , 1/12 (2/24) частки - [PERSON] , 1/8 та 1/12 (3/24 та 2/24 часток відповідно, тобто, загалом 5/24 часток) - [PERSON] . За матеріалами справи 23.05.2007 Бердянською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №493/2007 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Так, 23.05.2007 до нотаріальної контори звернувся [PERSON] , адреса проживання відповідає адресі спірного домоволодіння, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . Зазначає, що після її смерті залишилось спадкове майно, яке він прийняв за законом фактично згідно з п.п.4,5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (був прописаний і проживав разом з померлою на день її смерті і мешкає там само по час подання заяви), до складу якого входить частина житлового будинку [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] у заяві зазначив про відсутність інших спадкоємців. Згідно з витягом зі спадкового реєстру №9760495 від 23.05.2007, інформація щодо заповітів та спадкових договорів від імені [PERSON] відсутня (а.с.85). Також, у матеріалах спадкової справи наявна копія погосподарської книги на спірне домоволодіння, відповідно до даних якої [PERSON] дійсно був зареєстрований за адресою розташування спадкового майна. Свідоцтво про право на спадщину за законом у даній справі не видано. Також судом встановлено, що 19.12.2019 Бердянською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №347/2019 після смерті [PERSON] (витяг №58823858 від 19.12.2019) у зв`язку із поданням позивачем 19.12.2019 заяви про прийняття спадщини за законом після смерті троюрідного діда [PERSON] на підставі ст.1265 ЦК України. У заяві повідомлено про наявність іншого спадкоємця за законом - двоюрідного племінника спадкодавця [PERSON] , 1949 р.н. Згідно з приміткою (написом) нотаріуса на заяві, місце відкриття спадщини перевірено за довідкою про реєстрацію місця проживання померлої особи на момент смерті, виданої виконавчим комітетом БМР №16960 від 03.10.2019. Згідно з інформаційною довідкою №58823646 від 19.12.2019, заповітів та спадкових договорів від імені [PERSON] не зареєстровано (а.с.101). 31.10.2020 державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори Постол Н.Г. на підставі відповідної постанови відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] його троюрідного діда [PERSON] , на частку житлового будинку [ADDRESS] , яка належна померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої був [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. За змістом постанови, у спадковій справі наявна заява від імені [PERSON] , двоюрідного племінника спадкодавця, про відмову від спадщини за законом на користь [PERSON] (копія заяви від 19.12.2019 досліджена судом під час розгляду справи). Заяв від інших спадкоємців спадкова справа не містить. Спадкоємцем не надано документів, які могли б підтвердити право власності на частку житлового будинку [ADDRESS] , оскільки їх оригінали не зберіглися. Тому, у зв`язку із відсутністю оригіналів документів на підтвердження права власності за [PERSON] , неможливістю відновити рішення Народного суду 1-го уч. м.Осипенко від 19.06.1947 у справі №2-34/1947, ухвали Запорізького обласного суду від 18.07.1947, отримати дублікат, законні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину відсутні. Предметом позову є захист спадкових справ позивача, як спадкоємця після смерті [PERSON] п`ятої черги спадкування за законом шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, до складу якого входять 5/24 частин житлового будинку [ADDRESS] . Підставою для звернення до суду стала неможливість реалізації спадкових прав [PERSON] в позасудовому порядку, із врахуванням відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. При розгляді справи суд виходить з таких норм чинного цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз`яснено у п.23, 27 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Так, [PERSON] своєчасно звернувся із заявою про отримання спадщини після смерті [PERSON] , передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України. Під час розгляду справи за результатами дослідження спадкової справи, яка заведена у 2019 році, встановлено, що інші спадкоємці, окрім позивача та [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Відсутність інших спадкоємців після смерті спадкодавця та факт відмови державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії позивачу знайшли своє беззаперечне підтвердження. Як передбачено ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Тлумачення абз.2 ч.1 ст.1265 ЦК України надає змогу дійти висновку, що ступінь є свого роду одиницею вимірювання споріднення поміж родичами за походженням. Він надає можливість встановити «відстань» між спорідненими особами (родичами за походженням). Причому така «відстань» може характеризувати як більш близьке споріднення, так і віддалене. Як наслідок, чим далі біологічно особи знаходяться одна від одної, тим більший порядковий ступінь споріднення їх пов`язує. Тому під час вирішення питання, хто є спадкоємцями за законом, необхідно враховувати такі юридичні факти, як: родинні відносини (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). У даній справі наданими доказами підтверджено відношення позивача до п`ятої черги спадкування. Суд також враховує роз`яснення, наведені у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013. Так, на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). П.5 ч.1 ст.555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Ст.527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Відповідно до ст.548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, щодо спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року, передбачається фактичний вступ у володіння нею, а тому за наявності документів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, нотаріусом може бути видане свідоцтво про право на спадщину. При цьому спадкоємець, який фактично вступив у володіння й управління спадщиною до 01 січня 2004 року, дійсно, не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про право на спадщину, але фактичний вступ у володіння або управління повинен мати місце протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Нотаріусу мають бути повідомлені або ним встановлені відомості про фактичне прийняття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Суд зауважує, що визнання за спадкоємцем права власності на самочинне будівництво зумовлює виникнення цього права у позивача, а не констатує його перехід у порядку спадкування, тому є неналежним способом захисту прав спадкоємців, якщо право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності не належало спадкодавцеві (ч. 3, 5 ст. 376 ЦК). Відповідно до п. 6 постанови пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 6 "Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Так, в редакції уточненої позовної заяви у переліку житлових будівель та споруд, які входять до складу домоволодіння, самочинно збудовані об`єкти відсутні. При розгляді справи суд на виконання ч.4 ст.263 ЦПК України враховує правові висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 644/6925/19, пр.№ 61-14618св20, від 11.06.2020 у справі № 148/2025/17, пр.№ 61-39080 св 18, від 02.06.2021 у справі № 440/49/16-ц, пр. № 61-3088св20. На підставі наведеного суд приходить до висновку про доведеність прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері [PERSON] , як такого, що постійно проживав та був зареєстрований за адресою знаходження спадкового нерухомого майна (фактично вступив в управління), згодом подав заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Відповідно, не дивлячись на те, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видано, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину у передбачений законом спосіб, що встановлено й у постанові державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Постол Н.Г. від 31.10.2020. Оцінивши наявні докази, які узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та належності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] , як спадкоємця п`ятої черги за законом, підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки, як вбачається із вищевказаної спадкової справи, коло спадкоємців після смерті [PERSON] встановлено, заповіту на випадок своєї смерті померлий не залишив. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту відповідає приписам ст.16 ЦК України та є ефективним для захисту її оспорюваного спадкового права. Тому суд ухвалює рішення про визнання за [PERSON] права власності на 5/24 часток спадкового майна вказаного домоволодіння із наведенням складу домоволодіння (житлових будівель та споруд) за даними технічного паспорту станом на 03.12.2020, в порядку спадкування за законом після смерті троюрідного діда [PERSON] , померлого [INFO] . Виходячи з критеріїв, встановлених ч.3,9 ст.141 ЦПК України, оскільки поданий спір не виник внаслідок неправильних дій або бездіяльності відповідача, суд дійшов висновку про те, що судові витрати, сплачені при зверненні до суду, слід залишити за позивачем. Вимог про стягнення інших судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, [PERSON] не заявлено.

Outcome: approved