Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У січні 2014 року дочірнє підприємство "Богданівське" товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Інвест Україна" (далі - ДП "Богданівське" ТОВ "Агро Інвест Україна") звернулось до суду із вказаним позовом. Зазначало, що 20 вересня 2006 року між ним та [PERSON] укладено договір оренди землі, за умовами якого [PERSON] передав ДП "Богданівське" у строкове платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку, загальною площею 3,1060 га, що розташована на території Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер 3225580900:01:001:0040. Указаний договір зареєстрований 29 вересня 2006 року за № 040633500406 в Яготинському районному відділі Київської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області. Згідно п. 8 цього договору строк дії договору сторонами визначено до 31 серпня 2009 року з наступною автоматичною пролонгацією до 31 серпня 2021 року. Посилаючись на те, що після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку перейшло до [PERSON], яка у порушення вимог Закону України «Про оренду землі» передала земельну ділянку, що перебувала у строковому платному користуванні підприємства на підставі договору оренди землі від 20 вересня 2006 року, у строкове платне користування ФГ «Юнако» за договором оренди, просило визнати недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ФГ "Юнако", скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 3225580900:01:001:0040, що належить на праві власності [PERSON], зареєстрованого за ФГ "Юнако". У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а також уточнив (а.с. 79), що, крім іншого, в оспорюваному договорі оренди відсутні деякі істотні умови. Представник [PERSON] та ФГ «Юнако» проти задоволення поову заперечував, посилаючись на неукладеність договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та ДП "Богданівське" ТОВ "Агро Інвест Україна". Представник реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області у судових дебатах при вирішенні позовних вимог поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 20 вересня 2006 року між ДП "Богданівське" ВАТ "Яготинський маслозавод", правонаступником якого є ДП "Богданівське" ТОВ "Агро Інвест Україна" (а.с. 15), та [PERSON] укладено договір оренди землі (а.с. 6-10), за умовами якого [PERSON] передав ДП "Богданівське" у строкове платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку (а.с. 48), загальною площею 3,1060 га, що розташована на території Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3225580900:01:001:0040. Указаний договір зареєстрований 29 вересня 2006 року за № 040633500406 в Яготинському районному відділі Київської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис. Відповідно до пп. 1, 2 договору оренди землі [PERSON] передав, а ДП "Богданівське" ВАТ "Яготинський маслозавод" прийняло у строкове, платне користування земельну ділянку № [NUMBER], загальною площею 3,1060 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із п. 8 договору оренди землі договір укладено на строк до 31 серпня 2009 року з його наступною автоматичною пролонгацією до 31 серпня 2021 року на тах самих умовах, у випадку відсутності заяви орендодавця не меше як за 180 днів про наміри змінити умови договору, або припинити його з 31 серпня 2009 року. Відповідно до акта приймання-передачі від 29 вересня 2006 року [PERSON] передав, а ДП "Богданівське" ВАТ "Яготинський маслозавод" прийняло в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). З цього часу земельна ділянка перебуває у користуванні позивача. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], яка 10 вересня 2013 року на підставі договору оренди земельної ділянки (а.с. 41-43) передала ФГ «Юнако» у строкове платне користування належну їй на праві власності у порядку спадкування земельну ділянку, загальною площею 3,1060 га, що розташована на території Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер 3225580900:01:001:0040, відповідне речове право оренди зареєстровано за ФГ «Юнако». Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За змістом ст. ст. 1, 6 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Таким чином з 2006 року по [INFO] року між [PERSON] і ДП "Богданівське" ВАТ "Яготинський маслозавод", правонаступником якого є ДП "Богданівське" ТОВ "Агро Інвест Україна", існували правовідносини щодо оренди земельної ділянки, які врегульовані ЦК України, ЗК України, Законом України «Про оренду землі» та договором оренди землі. З часу укладення договору оренди землі і по час смерті [PERSON] не звертався до орендаря із заявою про зміну умов договору або припинення дії договору. На час укладення договору оренди землі між [PERSON] і ДП "Богданівське" ВАТ "Яготинський маслозавод", правонаступником якого є ДП "Богданівське" ТОВ "Агро Інвест Україна", сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, такий договір пройшов державну реєстрацію 29 вересня 2006 року, з моменту якої позивач і набув права оренди на земельну ділянку. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Аналогічне положення передбачене і п. 40 договору оренди землі від 20 вересня 2006 року. Таким чином зі смертю [PERSON] зобов'язання за договором оренди землі, укладеним 20 вересня 2006 року між ДП "Богданівське" ВАТ "Яготинський маслозавод", правонаступником якого є ДП "Богданівське" ТОВ "Агро Інвест Україна", та [PERSON], не припинились. Крім того, зобов'язання за вказаним договором оренди землі ДП "Богданівське" ВАТ "Яготинський маслозавод", правонаступником якого є ДП "Богданівське" ТОВ "Агро Інвест Україна", виконувались належним чином як перед [PERSON], так і перед його правонаступником [PERSON], про що свідчать відповідні відомості, надані представником позивача (а.с. 56-78). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За таких обставин [PERSON] 10 вересня 2013 року за договором оренди земельної ділянки передала ФГ «Юнако» у строкове платне користування земельну ділянку, яка вже перебувала у строковому платному користуванні ДП "Богданівське" ВАТ "Яготинський маслозавод", правонаступником якого є ДП "Богданівське" ТОВ "Агро Інвест Україна", на підставі договору оренди землі від 20 вересня 2006 року, який діє, не був змінений або розірваний, що суперечить вимогам Закону України «Про оренду землі», зокрема, ст. 13 цього Закону. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Ураховуючи наведене, укладений 10 вересня 2013 року між [PERSON] та ФГ «Юнако» договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,1060 га, що розташована на території Богданівської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер 3225580900:01:001:0040, слід визнати недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України. Доводи представника ФГ «Юнако» та [PERSON] по те, що Закон України «Про оренду землі» не містить такого поняття як пролонгація договору, продовження строку дії договору на новий термін повинно відбуватись шляхом укладення додаткової угоди, яку необхідно реєструвати, і що права та обов'язки орендодавця припинились, у зв'язку з його смертю, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. Дійсно Закон України «Про оренду землі» не містить такого поняття як пролонгація, однак визначення терміну дії договору оренди землі таким чином, як це здійснено сторонами договору оренди землі від 20 вересня 2006 року, не суперечить вимогам чинного законодавства, відповідає принципу свободи договору і не потребує укладення додаткових угод, а також перереєстрації відповідно до п. 17 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року, оскільки умови первинного договору залишаються незмінними. Також суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо відсутності істотних умов у договорі оренди земельної ділянки від 10 вересня 2013 року як підставу недійсності такого договору з огляду на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 25 грудня 2013 року по справі № 6-94цс13). Ураховуючи, що скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки є позовною вимогою, що має похідний характер від основної вимоги - визнання недійсним договору оренди землі, суд вважає за можливе задовольнити і вказану вимогу.

Outcome: approved