Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання їхніх малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач самоусунувся від виконання свого обов'язку, передбаченого статтею 180 Сімейного кодексу України, утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а домовленості про спільну участь в утриманні дітей між ними, як батьками, не досягнуто. Стверджує, що [PERSON] є працездатним, проте не має постійного місця роботи, а відтак, відповідач має нерегулярний (мінливий) заробіток (дохід), тому просить визначити розмір стягуваних з нього аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому вказує, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших утриманців, які потребують опіки та піклування, [PERSON] не має, відрахувань за виконавчими документами з нього не проводиться, стан здоров'я має задовільний. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених нею у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не оспорює фактичних обставин, наведених позивачем у позовній заяві про стягнення аліментів, не заперечивши при цьому щоб розмір стягуваних з нього аліментів було визначено і присуджено відповідно до положень чинного сімейного законодавства України. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом безспірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що до 20 вересня 2005 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб, від якого в них [INFO] року народився син [PERSON]. Сторонами були визнані ті обставини, що між ними не досягнуто домовленості з приводу способів виконання відповідачем, як батьком дітей, обов'язку їх утримувати до досягнення ними повноліття, а матеріальної допомоги на утримання своїх синів відповідач позивачці добровільно не надає або ж надає у недостатньому для цього розмірі, принаймні документальних даних про це [PERSON] суду не подав. Разом з тим, з наданої відповідачем суду довідки про доходи від 14.07.2014 р. вбачається, що [PERSON] має регулярний (постійний) заробіток (дохід), працюючи слюсарем-сантехніком в ОСББ "Наш спільний дім". Виходячи з наведеного, розмір аліментів слід визначити та присудити в ? (одній другій) частці від усіх видів доходу їх платника, тобто батька малолітніх дітей, зокрема з урахуванням матеріального становища відповідача, який має джерело доходів за основним місцем роботи, а також і обов'язку позивачки, яка є працездатною й у рівній мірі з відповідачем зобов'язана брати участь в утриманні їхній дітей. Крім того, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів дозволяє їх сплачувати в означеному вище розмірі, адже інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших утриманців відповідач не має, оскільки документальних даних про це суду він не надав. Задовольняючи позов, суд виходить також з того, що підставою звернення позивачки до суду було саме невиконання або ж неналежне виконання відповідачем його обов'язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а обґрунтованих заперечень проти позову відповідач суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.182, ч.1 ст.191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини 1 статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, який у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial