Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13.12.2006 р. він уклав з відповідачем інвестиційний договір №КУ/4Н-12-06 будівництва житлового будинку по [ADDRESS], предметом якого є внесення інвестиції інвестором в розмірі 1 953 744 грн., що еквівалентно на день укладення договору 386 880 доларів США по курсу НБУ, в строк до 29.12.2006р. в будівництво житлового будинку, на умовах даного договору (п.п.2.1 п.2.1, п.4 4.1. та п.п. 4.2 п.4 вищезазначеного договору). По умовам договору відповідач по справі зобов'язувався з використанням своїх матеріалів здійснити весь комплекс робіт по будівництву будинку, з гарантуванням високої якості робіт, які прямо або опосередковано стосуються будівництва будинку і повну відповідальність будинку стандартам (п.п.3.1 п.3 вищезазначеного договору). Відповідач отримав спеціальний дозвіл (ліцензію) на отримання будівельно-монтажних робіт та підтверджує наявність всієї необхідної дозвільної документації для ведення будівництва. Після виконання сторонами всіх зобов'язань за договором підприємство відповідно до законодавства передає у власність інвестору нежитлове приміщення загальною площею 161,2 кв.м. в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] на першому поверсі першої секції. Передача вказаного приміщення у власність інвестору здійснюється по акту прийому-передачі приміщення, який підписується повноважними представниками сторін не пізніше ніж через 60 днів після завершення оздоблювальних робіт в приміщенні інвестора. Позивач сплатив відповідачу інвестиції вчасно та в повному обсязі в будівництво приміщення № 4. Факт завершення всіх будівельних та оздоблювальних робіт житлового будинку [ADDRESS], так і його окремих приміщень підтверджується актом готовності об'єкта до експлуатації № 02 від 28.12.2010 р. та сертифікатом відповідності №ХК 000373 від 31.12.2010 р. Відповідачем передача вищезазначеного приміщення у його, як інвестора, власність по акту прийому-передачі приміщення фактично не відбулася. Відповідно до п.п. 7.4 п.7 договору у випадку порушення підприємством своїх зобов'язань згідно п.6.2. більш ніж на 30 банківських днів підприємство виплачує інвестору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактично внесених інвестором грошових коштів за кожен день прострочки, починаючи з 31-го дня. Сума нарахованої пені становить 269 134,93 грн. за період з 14.02.2013 р. по 12.02.2014 р. В судовому засіданні позивач та представник позивача збільшили позовні вимоги та просили стягнути додатково суму пені з 13.02.2013р. по 21.05.2014р. у розмірі 80 076,74 грн. та підтримали свої позовні вимоги на суму 269 134,93 грн. за період з 14.02.2013р. по 12.02.2014р. Всього просили стягнути пеню у розмірі 349 211,67 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що товариство 22.12.2011 р. листом № 554 направило інвестору письмове повідомлення про готовність до передавання. Також листом від 07.06.2013р. відповідач нагадував позивачу, що всі зобов'язання за договором виконані та запрошував позивача для підписання акту приймання. Факт отримання позивачем даного листа підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за № 6237100151970 від 11.06.2013р. Позивач з`явився тільки на восьмий день, але від підписання акту відмовився. Враховуючи, що передавання приміщення можливе лише шляхом підписання акту приймання-передачі обома сторонами, позивач під різними приводами ухиляється від його підписання, а тому має місце прострочення кредитора (позивача). Позивач, будучи достовірно обізнаним про готовність приміщення, жодного разу не звертався до відповідача з вимогою про виконання на його користь основного зобов'язання за договором ні в досудовому, ні в судовому порядку. Вказане може свідчити про те, що позивач має корисливий мотив, щодо стягнення з відповідача грошових коштів у вигляді неустойки та не зацікавлений в передаванні приміщення. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2006 р. позивач уклав з відповідачем інвестиційний договір №КУ/4Н-12-06 будівництва житлового будинку по [ADDRESS], предметом якого є внесення інвестиції інвестором в розмірі 1 953 744 грн., що еквівалентно на день укладення договору 386 880 доларів США по курсу НБУ, в строк до 29.12.2006р. в будівництво житлового будинку, на умовах даного договору (п.п.2.1 п.2.1, п.4 4.1. та п.п. 4.2 п.4 вищезазначеного договору). По умовам договору відповідач по справі зобов'язувався з використанням своїх матеріалів здійснити весь комплекс робіт по будівництву будинку, з гарантуванням високої якості робіт, які прямо або опосередковано стосуються будівництва будинку і повну відповідальність будинку стандартам (п.п.3.1 п.3 вищезазначеного договору). Відповідач отримав спеціальний дозвіл (ліцензію) на отримання будівельно-монтажних робіт та підтверджує наявність всієї необхідної дозвільної документації для ведення будівництва. Після виконання сторонами всіх зобов'язань за договором підприємство відповідно до законодавства передає у власність інвестору нежитлове приміщення загальною площею 161,2 кв.м. в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] на першому поверсі першої секції. Передача вказаного приміщення у власність інвестору здійснюється по акту прийому-передачі приміщення, який підписується повноважними представниками сторін не пізніше ніж через 60 днів після завершення оздоблювальних робіт в приміщенні інвестора. Позивач сплатив відповідачу інвестиції вчасно та в повному обсязі в будівництво приміщення № 4. Факт завершення всіх будівельних та оздоблювальних робіт житлового будинку [ADDRESS], так і його окремих приміщень підтверджується актом готовності об'єкта до експлуатації № 02 від 28.12.2010 р. та сертифікатом відповідності №ХК 000373 від 31.12.2010 р. Відповідачем передача вищезазначеного приміщення у його, як інвестора, власність по акту прийому-передачі приміщення фактично не відбулася. Відповідно до п.п. 7.4 п.7 договору у випадку порушення підприємством своїх зобов'язань згідно п.6.2. більш ніж на 30 банківських днів підприємство виплачує інвестору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактично внесених інвестором грошових коштів за кожен день прострочки, починаючи з 31-го дня. Сума нарахованої пені становить 349 211,67 грн. за період з 14.02.2013 р. по 21.05.2014 р. -сума боргу 1 953 744,00 грн. за період з 14.02.2013р. по 09.06.2013р., кількість прострочених днів-116, розмір облікової ставки НБУ-7.5000%, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день-0.041%, сума пені за період прострочення-93 137,39 грн.; -сума боргу 1 953 744,00 грн. за період з 10.06.2013р. по 12.08.2013р., кількість прострочених днів-64, розмір облікової ставки НБУ-7.0000%, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день-0.038%, сума пені за період прострочення-47 960,40 грн.; -сума боргу 1 953 744,00 грн. за період з 13.08.2013р. по 12.02.2014р., кількість прострочених днів-184, розмір облікової ставки НБУ-6.5000%, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день-0.036%, сума пені за період прострочення-128 037,14 грн.; -сума боргу 1 953 744,00 грн. за період з 13.02.2014р. по 14.04.2014р., кількість прострочених днів-61, розмір облікової ставки НБУ-6.5000%, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день-0.036%, сума пені за період прострочення-42 447,10 грн.; сума боргу 1 953 744,00 грн. за період з 15.04.2014р. по 21.05.2014р., кількість прострочених днів-37, розмір облікової ставки НБУ-9.5000%, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день-0.052%, сума пені за період прострочення-37 629,64 грн. Відповідно до п.п. 7.4 ст.7 договору у випадку порушення підприємством своїх зобов'язань згідно п.6.2. більш ніж на 30 банківських днів підприємство виплачує інвестору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактично внесених інвестором грошових коштів за кожен день прострочки, починаючи з 31-го дня. Судом встановлено та представниками сторін не заперечується, що інвестований будинок було введено в експлуатацію лише 31.12.2010 р., акт прийому-передачі приміщення з позивачем не підписувався. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки та відшкодування збитків і моральної шкоди. Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання обов'язків. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Як було згадано вище, відповідно до п.п. 7.4 ст.7 договору у випадку порушення підприємством своїх зобов'язань згідно п.6.2. більш ніж на 30 банківських днів підприємство виплачує інвестору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактично внесених інвестором грошових коштів за кожен день прострочки, починаючи з 31-го дня. Отже, договором та законом передбачена відповідальність за порушення умов договору. Відповідно до п.6.1. ст. 6 договору передача приміщення у власність інвестору здійснюється по акту прийому-передачі приміщення, який підписується повноважними представниками сторін не пізніше ніж через 60 днів після завершення облицювальних робіт в приміщенні інвестора. На день розгляду справи приміщення по акту прийому-передачі позивачу не передано. Факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору підтверджуються як поясненнями позивача та його представника, також частково визнається представником відповідача, (квартири в даному будинку не продані та жоден з власників там не проживає), так і письмовими доказами: копією інвестиційного договору №КУ/4Н-12-06 будівництва жилого будинку по вул. Кузнечній, 22-б від 13.12.2006 р., копією акту готовності об'єкта до експлуатації № 02 від 28.12.2010 р., копією сертифікату відповідності № ХК 000373 від 31.12.2010 р., копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів - про перерахування коштів в розмірі 1 953 744,00 грн. по інвестиційному договору. Відповідач не довів, що виконання замовлення позивачу не відбулось по вині останнього або з незалежних від нього, відповідача, причин, і в матеріалах справи такі підтверджуючі докази відсутні. По матеріалам справи ніщо не може бути підставою для звільнення відповідача від цивільної відповідальності перед позивачем. Суд не приймає як належні докази заперечення представника відповідача, що Фірма "Т.М.М."-Товариство з обмеженою відповідальністю своїм нагадуванням №468 від 07.06.2013 р. повідомила позивача про його обов'язок прийняти приміщення. Дане нагадування позивач отримав 11.06.2013р., про що свідчить зворотнє поштове повідомлення. Відповідно до службової записки начальника дільниці позивач [PERSON] та його представник відмовились від підписання акту прийому-передачі 19.06.2013р. Суд оцінює критично посилання представника відповідача на положення Закону України "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва" від 25.12.2008 р., бо абз.1 ч.4 ст.3 вказаного закону забороняється розірвання фізичними та юридичними особами будь-яких договорів, результатом яких є передача забудовниками завершеного об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва за умови, що за такими договорами здійснено оплату 100 % вартості об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва, крім випадків, якщо таке розірвання здійснюється за згодою сторін, - бо позивач по справі не вимагає розірвання інвестиційного договору, а відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем у повному обсязі. Відповідно до абз.2 ч.4 ст. 3 вищевказаного Закону заборона, про яку йдеться у абз.1 ч.4 ст. 3 закону, не застосовується, якщо визначений термін прийняття в експлуатацію об'єкта будівництва переноситься більше ніж на 18 місяців. Факт порушення відповідачем своїх зобов'язань по інвестиційному договору №КУ/4Н-12-06 будівництва житлового будинку підтверджується рішенням Святошинського райсуду м. Києва від 21.06.2013 р. про стягнення з Фірми "Т.М.М."-Товариства з обмеженою відповідальністю на користь позивача [PERSON] пені за період з 14.02.2012 р. по 13.02.2013 р. за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 294075,84 грн. Рішення суду набрало законної сили. Суд не погоджується з твердженнями представника відповідача про порушення строку подачі позову до суду з вимогами про стягнення пені, бо нарахування пені здійснено за останній рік згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України перед подачею позову до суду, з дотриманням річного терміну, виходячи з того, що зобов'язання по інвестиційному договору не виконано відповідачем відповідно до його умов і порушення законних прав та інтересів позивача по справі продовжуються. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України суд діє в межах позовних вимог та в об'ємі наданих доказів по справі. Судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі з відповідача в розмірі 3 492,12 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved