Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

23.02.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.10.2009 з нього було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] Зазначає, що з 01.10.2014 року він перебуває у шлюбі з [PERSON]. В другому шлюбі у нього народилася донька [PERSON], [INFO], на яку він згідно з рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.11.2015 року сплачує аліменти в розмірі 1/4 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На даний час дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, не працює, має незначний дохід, який складається лише з соціальної допомоги держави по догляду за дитиною. Враховуючи зазначені обставини, просить суд зменшити розмір утримуваних аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та встановити його у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до повноліття дитини. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини, просив суд зменшити розмір аліментів. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вирішує справу у відсутність відповідача на підставі наявних доказів та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що позивач та відповідач мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.10.2009, з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.09.2009 року і до досягнення дитиною повноліття (до [INFO]). Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 01.10.2014 позивачем було зареєстровано шлюб з [PERSON] (а.с.7), від якого у них народилася спільна дитина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Таким чином, на утриманні позивача перебуває нова родина. У зв'язку з чим, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, матеріальне становище позивача (а.с.29-30), наявність у останнього інших утриманців, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню та розмір стягнення аліментів на користь відповідача підлягає зменшенню до 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 "Конвенції про права дитини", ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991року та положення "Декларації прав дитини" регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. У відповідності до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд, враховуючи всі вивченні обставини в справі, відповідно до п. 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст.ст. 180, 182, 192 СК України, вважає за можливе позов задовольнити частково, зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.10.2009 з [PERSON], стягнувши з позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved