Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

31 травня 2017 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК" (далі по тексту - [PERSON]) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у розмірі 16000грн.61коп., що утворилася внаслідок неналежного виконання позичальником прийнятих зобов'язань за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 05 грудня 2013 року. У судове засідання представник позивача не з"явився, подавши, у порядку ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи за його відсутності, яке суд задовольнив. Відповідач позовні вимоги визнав частково. При цьому обставини укладання договору і невиконання його умов не заперечував. Ствердив, що після жовтня 2014 року не мав змоги виплачувати кредит, бо втратив джерело доходу. Банк у подальшому за не внесення платежів повернення кредиту не вимагав, тому проценти за користування кредитом нараховані безпідставно. Заслухавши відповідача, дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 05 грудня 2013 року між Банком та [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №SAMDN50000044084369 від 18 квітня 2011 року укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. За означеною, [PERSON] надав відповідачу строковий кредит у сумі 9502грн.87коп. на строк 24 місяці з 05 грудня 2013 року по 31 грудня 2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов"язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки у розмірі 1.5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом щомісячними платежами по 475,52грн. Відповідальність позичальника за порушення строків платежів визначена п.2.2. Генеральної угоди, і передбачає у випадку несвоєчасного внесення коштів на погашення кредитної заборгованості, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань більше ніж на 31 днів, сплату штрафу в розмірі 974грн.24коп. По п.2.8 Генеральної угоди при порушенні зобов"язань по погашенню кредиту відповідач має сплатити Банку пеню за у розмірі, який передбачено "Умовами і правилами надання банківських послуг". Так, п.1.1.5.21 наведених умов, вказано, що у випадку непогашення кредита у строк, установлений графіком погашення кредита, процентів і винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредита вважається простроченою, на прострочену суму кредита нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, установленим для процентів з дня виникнення простроченої заборгованості. Відповідач, прийняті по договору зобов'язання, належним чином не виконав. Погашення по кредитному договору проводив з порушенням строку внесення грошових коштів, виплата мала місце до 22 жовтня 2014 року загалом на суму 5000грн. Згідно представленого розрахунку заборгованості, станом на 17 травня 2017 року, її загальна сума складає 16000грн.61коп., з яких: 5689грн.12коп. це заборгованість за кредитом, 2738грн.01коп. заборгованість по процентам, пені - 6599грн.24коп., та 974грн.24коп. штраф (а.с.34). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). З огляду на зперечення відповідача, суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У ст.1048 глави 71 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. В силу ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідач при укладанні договору прийняв передбачені у ньому умови, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у визначеному розмірі. Нарахування процентів провадилося позивачем у визначеному договором порядку за сталою ставкою 18% річних. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, позикодавець несе втрати матеріального характеру, вимоги заявлені в межах строку позовної давності, суд за належності наданого розрахунку заборгованості, ухвалює про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу судові витрати у розмірі сплаченого судового збору - 1600грн. (платіжне доручення від 18 травня 2017 року на а.с.1).

Outcome: approved