Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», звертаючись з позовом до суду, просило зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 602,14 кв.м, що знаходиться на території, яка відведена КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS], з наданням компенсації в розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням на підставі висновку судової експертизи. 19 квітня 2012 року на підставі протокольної ухвали суду залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог Садівницьке товариство "Сад-Будівник". (а.с.30 т.1) Розпорядженням щодо повторного автоматичного розподілу справи від 13.01.2015 року цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до [PERSON], третя особа Садівницьке товариство "Сад-Будівник" про зобов'язання звільнити земельну ділянку з виплатою компенсації, призначено повторний автоматичний розподіл справи, яку передано в провадження судді Савлук Т.В. (а.с.150 т.1). 21 вересня 2016 року представник позивача Корінна О.В. в судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, подала заяву про зміну предмету позову, виходячи з змісту заявлених позовних вимог Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» просило суд зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 602, 14 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в Києві за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] компенсації в розмірі 881 007 грн. 00 коп. Представник позивача Корінна О.В. в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що на підставі рішення Київської міської ради від 28 грудня 2010 року № 530/5342 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічуренець» до Садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва КП «Дирекції будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» передано в постійне користування вказана земельна ділянка та видано Державний акт від 14 лютого 2011 року серія [NUMBER]. В межах земельної ділянки, яка відведена Дирекції відповідно до вищезазначеного рішення КМР № 530/5342, знаходиться земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка перебуває в користуванні відповідача [PERSON], та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві. Оскільки, відповідач [PERSON] здійснює фактичне користування спірною земельною ділянкою [ADDRESS] площею 602,14 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться в межах земельної ділянки та відведена Дирекції, виключно на підставі членства в даному СТ «Сад-будівник», тому на даний час у відповідача відсутні будь-які підтвердження законного користування, в розумінні ЗК України, спірною земельною ділянкою. Однак, відповідач, яка фактично здійснює постійне користування земельною ділянкою, не надала згоди на добровільне звільнення земельної ділянки, з наданням компенсації згідно рішення Київської міської ради, чим порушила права землекористувача на використання вказаної земельної ділянки, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити, пояснив, що відповідач є членом Садівницького "Сад-Будівник", у встановленому порядку набула права користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], тому у позивача відсутні правові підстави вимагати у відповідача звільнити земельну ділянку, також представник наголосив, що позивачем не було вжито заходів для врегулювання даного спору в досудовому порядку, відповідача не було попереджено про звільнення земельної ділянки та не запропоновано варіанти компенсації відповідно до рішення Київради від 14.06.2007 року за №764/1425. Представник третьої особи - Садівницького товариства «Сад-будівник», в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться за межами території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Рішення про розмежування земель державної і комунальної власності в межах населених пунктів приймають відповідні сільські, селищні, міські ради за погодженням з органами виконавчої влади, а за межами населених пунктів - органи виконавчої влади за погодженням з відповідними органами місцевого самоврядування. (п. 12 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської ради «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських та Воскресенських садів» від 16 грудня 2005 року № 607/3068, із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 14 червня 2007 року № 764/1425, затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств і фізичних осіб на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену; доручено КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» від імені Київської міської ради для забезпечення суспільних потреб м. Києва викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі, відповідно до законодавства та забезпечити компенсацію громадянам, які не оформили прав власності і ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, садові будинки та інші споруди, адреси яких зазначені в додатку 1 до цього рішення на підставі матеріалів земельної інвентаризації та довідок садових товариств; попередити власників земельних ділянок, які підлягають викупу для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, про їх викуп для суспільних потреб (а.с.7 - 8). Згідно Додатку 1 до рішення Київради від 16 грудня 2005 року № 607/3068, затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств та приватних осіб Русанівських та Воскресенських садів, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - прокладання траси Подільського мостового переходу та лінії Київського метрополітену, до якого, серед іншого належить земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] 28 грудня 2010 року Київською міською Радою винесено рішення № 530/5342 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва, відповідно до якого Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» було надано, за умови виконання пункту 4 цього рішення, в постійне користування земельну ділянку загальною площею 6,32 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічуренець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва, в тому числі: площею 6,12 га - за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення та площею 0,20 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування (а.с.22 т.1). На підставі рішення Київської міської ради від 28 грудня 2010 року № 530/5342, Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 6,3204 га, яка розташована на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві. Відповідно до кадастрового номеру [NUMBER], земельна ділянка [ADDRESS] площею 602,14 кв.м., перебуває у фактичному користуванні [PERSON], що не заперечується сторонами у справі. В порядку виконання наведених рішень КМР, позивач зверталось до відповідача з листами про можливість досудового урегулювання питання звільнення спірної земельної ділянки шляхом укладення угоди на повну грошову компенсацію вартості за земельну ділянку, будівлі і споруди, зелені насадження та інші збитки, відповідно до ринкової оцінки майна, однак ці звернення залишені без належного реагування з боку відповідача. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2011 року, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2013 року, позовні вимоги СТ «Сад-будівник» про визнання рішення Київської міської ради від 28 грудня 2010 року № 530/5342 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічуренець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва недійсним були залишені без задоволення (а.с.109-113 т.2). Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Громадяни та юридичні особи набувають право постійного користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. (ст.ст. 9, 12 Земельного кодексу України) Надання у постійне користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому статтями 149, 151 Земельного кодексу України. Право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України, в редакції чинній на 30.11.2010р.). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. (ст. 125 Земельного кодексу України, в редакції чинній на 25.12.2013р.) Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України (ст. 126 Земельного кодексу України в редакції чинній на 30.11.2010р.). Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 Земельного кодексу України в редакції чинній на 25.12.2013р.). Надання земельних ділянок підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності, у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Порядок надання у постійне користування земельних ділянок цим суб'єктам передбачено статтями 122 і 123 Земельного кодексу України. Згідно положень ч. 1, 7 ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Київська, Севастопольська міські державні адміністрації вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. ( ст.1 Закону України «Про судову експертизу») Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до чинного процесуального законодавства висновок експерта є доказом у цивільній справі. Згідно Висновку № 160610-01 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 10 червня 2016 року, складеного експертом ДП Київського науково-дослідного інституту незалежних експертиз Гучко О. В., встановлено, що ринкова вартість земельної ділянки площею 602,14 кв.м., що знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]) становить 769 505 гривні;розмір збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки площею 602,14 кв.м., що знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]) становить 46356 гривень; ринкова вартість об'єкта нерухомості, а саме садового будинку, що знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), який належить (перебуває у власності) [PERSON] становить 37461 гривень; ринкова вартість інших поліпшень, а саме інших господарських будівель та споруд, що знаходиться на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), які належить (перебувають у власності) [PERSON] становить 10406 гривень; ринкова вартість земельних насаджень, що знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), які належить (перебувають у власності) [PERSON] становить 4635,00 гривень; імовірна ринкова вартість витрат на перевезення майна, що знаходиться на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), яке належить (перебуває у власності) [PERSON] становить 1528 гривень; імовірна ринкова вартість збитків у зв'язку з неотриманням врожаю, що можна було отримати на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), яка належить (перебуває у власності) [PERSON] становить 11116 гривень. Загальна ринкова вартість земельної ділянки з поліпшеннями з урахуванням розмірів збитків і витрат на поліпшення земельної ділянки, площею 602,14 кв.м., що знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-будівник» за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]) становить: 881007 гривень, в тому числі: вартість земельної ділянки - 769505 гривень; вартість садового будинку - 37461 гривень; вартість господарських будівель та споруд - 10406 гривень; імовірна ринкова вартість збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки (покращення родючості грунтів) - 46356 гривень; імовірна ринкова вартість зелених насаджень - 4635 гривень; імовірна вартість витрат на перевезення майна - 1528 гривень; імовірна ринкова вартість збитків у зв'язку з недоотриманням врожаю, що можна б було отримати на земельній ділянці - 11116 гривень (а.с. 2-19 т.2). Згідно положень ч. 1, 7 ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Київська, Севастопольська міські державні адміністрації вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як роз'яснено у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщення, які перебувають у власності фізичних осіб або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, регулюються Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності». Суспільна потреба це - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади потреба у земельних ділянках, у тому числі тих, на яких розміщені об'єкти нерухомого майна, викуп яких здійснюється в порядку, встановленому законом. Викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна для суспільних потреб - передача земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, за їх згодою у державну чи комунальну власність для задоволення суспільних потреб шляхом укладення договору купівлі-продажу чи іншого правочину у порядку, встановленому законом. (ст.1 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності») Порядок викупу викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб, визначений розділом ІІ, вищевказаного Закону, відповідно до якого, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб, серед іншого: будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об'єктів та об'єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто- , газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв'язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об'єктів, необхідних для їх експлуатації. Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних м. Києва» набуло у встановленому порядку право користування земельно ю ділянкою загальною площею 6,32 га для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічуренець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва, що підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 14 лютого 2011 року (Серія [NUMBER]), з цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, тобто для суспільних потреб, тому позивачем правомірно пред'явлено вимоги до відповідача, як землекористувача, звільнити земельну ділянку, з виплатою грошової компенсації, яка визначена на підставі висновку судового експерта, оскільки відповідач не надає згоди на добровільне звільнення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), а питання виплати грошової компенсації та її розмір не врегульовано сторонами спору в досудовому порядку. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" до [PERSON], третя особа Садівницьке товариство "Сад-Будівник" про зобов'язання звільнити земельну ділянку з виплатою компенсації, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволення у спосіб визначений позивачем шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 602, 14 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в Києві за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» [PERSON] компенсації в розмірі 881 007 грн. 00 коп. Відповідно до положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішення питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду. (а.с.1 т.1) Враховуючи викладене та

Outcome: approved