Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання дій (бездіяльності) незаконними, зобов'язання вчинити певні дії. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що позивач [PERSON] уклала угоду про надання правової допомоги громадянину [PERSON] в рамках кримінального провадження. При розгляді судом першої інстанції кримінального провадження відносно [PERSON] у захисника [PERSON] виникли питання щодо можливої фальсифікації органом досудового розслідування доказів вини обвинуваченого. Зі змісту вироку суду вбачається, що одним із доказів вини [PERSON] є відеозапис з камери відеоспостереження закладу №61 ресторанного господарства (закусочної) „МакДональдз - Фрунзе". Однак в матеріалах провадження відсутні відомості про те, хто з працівників Закладу №61 і кому з правоохоронців надав СD-диск з відеозаписом подій, хто зробив цей запис на СD-диск, на підставі якого документу СD-диск був направлений до органу досудового розслідування, які відомості містилися на вказаному диску, тривалість відеозапису, тощо. Для з'ясування цих відомостей адвокат [PERSON] тричі зверталась з адвокатськими запитами до відповідача, і тричі отримувала або неповні відповіді, або відсутність інформації на поставлені питання. Тому просить визнати дії (бездіяльність) посадових осіб підприємства з іноземними інвестиціями „МакДональдз Юкрейн Лтд", підрозділом якого є Заклад №61, щодо ненадання або надання неповної інформації на адвокатські запити [PERSON] незаконними, зобов'язати посадових осіб відповідача протягом 5 днів надати повну і достовірну інформацію з наданням підтверджуючих копій документів на адвокатський запит від 26.12.2014 року. Представник відповідача Пастухова Н.М. в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивач дійсно тричі зверталась до підприємства відповідача, яке знаходиться в м. Полтаві і не є юридичною особою, і тричі їй направлялись відповіді, що працівники відповідача передавали СD-диск правоохоронним органам на запит останніх, однак подробиць обставин цієї передачі вони не пам'ятають. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ч.1, ст.59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Як наголошує п.13, ч.1, ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: забезпечення права на захист. Частина 1, ст.20 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] має право на заняття адвокатською діяльністю, про що свідчить свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю №2448 від 20.02.2012 року (а.с.5, зворот. бік). 27.11.2013 року в м. Кіровограді між адвокатом [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання правових послуг в рамках кримінального провадження (а.с.5). У відповідності до п.1, ч.1, ст.20 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб). За правилами ч.1, ст.24 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Здійснюючи свої професійні обов'язки адвоката та виконуючи умови договору про надання правових послуг від 27.11.2013 року, [PERSON] 9.12.2013 року звернулась з адвокатським запитом до менеджера ресторану „МакДональдз - Фрунзе" за адресою м. Полтава, вул. Фрунзе, 187-А про надання інформації про наявність засобів відеоспостереження, які встановлені по периметру ресторану „МакДональдз - Фрунзе" та фіксацію подій, що сталися біля вказаного ресторану 4.02.2013 року в період з 19 години до 22 годин. За умови здійснення відеоспостереження просила надати копію відеозйомки, а у разі відсутності просила повідомити причини (а.с.6). 13.12.2013 року менеджер ресторану „МакДональдз Юкрейн Лтд" [PERSON] надав відповідь, що записи з камер відеоспостереження за 4.02.2013 року не збереглись (а.с.7). 5.12.2014 року [PERSON] вдруге направляє адвокатський запит, але на цей раз генеральному директору ПІІ „МакДональдз Юкрейн Лтд" про надання інформації щодо подій зафіксованих всіма камерами відеоспостереження закладу №61 в період часу з 20-00 годин 4.02.2013 року до 2-00 годин 5.02.2013 року, а також просила надати інформацію про виконання запиту начальника Октябрьського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області (а.с.8-9). 9.12.2014 року менеджером з безпеки відповідача було направлено повідомлення позивачу про те, що надання копії відеозапису за 4.02.2013 року вам була надана відповідь 13.12.2013 року, обставини надання працівникам міліції вищезазначених результатів відеонагляду згідно запиту начальника Октябрьського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області працівники закладу не пам'ятають через сплив значного проміжку часу (а.с.10). 26.12.2014 року позивач [PERSON] втретє звертається до генерального директора ПІІ „МакДональдз Юкрейн Лтд" з адвокатським запитом з конкретно поставленими питаннями: чи надавався начальнику Октябрьського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області запис з камер відеоспостереження закладу №61 ресторанного господарства (закусочної) „МакДональдз - Фрунзе", якщо надавався, вказати ким, коли, яким документом це підтверджується, надати копію супровідного листа, яким направлено відеозапис начальнику міліції, в разі його відсутності пояснити причини, на якому електронному носії надано відеозапис, за який період часу надавався запис і в якому форматі (а.с.11-12). 31.12.2014 року відповідач надав відповідь, в якому зазначив, що на всі поставлені питання позивачу вже була надана відповідь 9.12.2014 року, додаткові відомості щодо обставин надання запису з камер відеоспостереження на підприємстві відсутні (а.с.13). За змістом ч.2, ст.7 Закону України „Про інформацію" ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Згідно ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що відповідач, відповідаючи на поставлені питання позивача, яка здійснює функцію захисту у кримінального процесі обвинуваченого, не надав точної та вичерпної відповіді на поставлені питання: чи надавався начальнику Октябрьського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області запис з камер відеоспостереження закладу №61 ресторанного господарства (закусочної) „МакДональдз - Фрунзе", надати копію супровідного листа, яким направлено відеозапис начальнику міліції, в разі його відсутності пояснити причини. Оцінюючи зміст всіх трьох відповідей відповідача, суд вбачає, що однозначної відповіді позивачу щодо поставлених питань немає. За таких обставин, суд вважає необхідним визнати в частині вказаних питань дії відповідача незаконними та зобов'язати його надати відповіді на два поставлених питання. В решті вимог необхідно відмовити, поскільки інші поставлені питання носять інформативний характер, обставин яких працівники відповідача не пам'ятають, що вбачається зі змісту другої відповіді, при цьому виконання запиту начальника вказаного правоохоронного органу здійснював регіональний орган, який не веде документообігу (а.с.35).

Outcome: partial