Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач 18.10.2016р. звернувся у суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути грошові кошти за заявою-договором про розміщення банківського вкладу №10-1392572 від 12.10.2015р. в розмірі 126248 грн. 23 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.10.2015р. між [PERSON] та Львівським ЦВ ПАТ «Укрінбанк» укладено договір про розміщення банківського вкладу №10-1392572 на суму 5029,04 євро. Відповідно до п.1 договору, дарувальник подарував та передав обдаровуваному, а обдаровуваний прийняв в дар від дарувальника грошові кошти в сумі 126248,23 грн., що станом на 24.12.2015р. по курсу НБУ становило 5029,04 євро. 24.12.2015р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір дарування грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н.І. Відповідно до п.2 даного договору, дарувальник заявляє, що є власником грошових коштів, які є предметом даного договору від 12.10.2015р.Відповідно до п.5 договору, сторони домовилися, що прийняття обдаровуваним примірника договору є прийняттям дарунка. Відповідно обдаровуваний [PERSON] є власником грошових коштів в сумі 5029,04 євро, що розміщені в ПАТ «УкрІнБанк» на підставі заяви - договору про розміщення банківського вкладу № 10-1392572 від 12.10.2015р. 24.12.2015р. він звернувся в ПАТ «УкрІнБанк» щодо включення його в список вкладників та укладення з банком договору банківського вкладу на отриману суму коштів. Однак, відповідно до Постанови Правління Національного банку України №934 від 24.12.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення від 24.12.2015р. №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку з 25.12.2015р. по 24.03.2016р.». Після визнання банку неплатоспроможним, позивачем здійснено ряд звернень до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення його до переліку вкладників банку та визнання його кредитором банку, однак згідно відповіді тимчасової адміністрації №1454/е/2-16 від 15.02.2016р. йому було відмовлено у включенні до переліку вкладників ПАТ «УкрІнБанк» з тих підстав, що у базах даних банку відсутня інформація про нього, а також те, що він не є вкладником банку в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і не може набути такого права за даним договором дарування, а відтак його вимоги не можуть бути включені до переліку вкладників ПАТ «УкрІнБанк». Також, після запровадження ліквідаційної процедури у ПАТ «УкрІнБанк» він звернувся із зверненням щодо включення його в перелік кредиторів банку, однак згідно відповіді ПАТ «УкрІнБанк» №2881/0/25-16 від 15.06.2016р. йому було відмовлено у включенні в перелік кредиторів банку з тих підстав, що з долучених документів та з огляду на бази даних банку, не вбачається факт прийняття ним у дар грошових коштів та відсутні правові підстави вважати позивача кредитором по відношенню до банку. Крім того, позивачем також було отримано відповідь з ГУ ДФС у Львівській області №304/Д-196/13-01-13-01-19 від 21.06.2016р., в якій вказано, що відповідно до п.52.2 ст. 52 ПК України, податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. Відповідно до п.п.174.2.2 п.174.2 ст.174 ПК України, дохід, отриманий у вигляді дарунку підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 5 % та військовим збором 1,5 %. Відтак, громадяни, які отримали дарунок зобов'язані задекларувати такі доходи до 1 травня та до 1 серпня сплатити відповідну суму податку, що і було ним зроблено та сплачено податок в розмірі 8210,13 грн. В подальшому постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.04.2016р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016р., вказану Постанову правління НБУ №934 від 24.12.2015р. визнано незаконною та скасовано. Вважає, що на даний час у банку відсутні підстави для відмови у видачі належних йому грошових коштів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав письмове клопотання, в якому просить позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить розглядати справу у його відсутності, що суд вважає за можливе. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, поважні причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Треті особи - [PERSON] та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» Оберемко Р.А. у судове засідання не з'явилися, хоча належно повідомлялися про час та місце розгляду справи, поважні причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. У відповідності до ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» регулювання відносин банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком Згідно з ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівник (п. 22); продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п. 19); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17); виконавець - суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п.3). Згідно із ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у справі «Золотас проти Греції» Європейський суд з прав людини вказав, що якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користуватись нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходи з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. При цьому згідно із ч. 2 ст. 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як встановлено судом, 12.10.2015р. між [PERSON] та Львівським ЦВ ПАТ «Укрінбанк» укладено договір про розміщення банківського вкладу №10-1392572 на суму 5029,04 євро /а.с.6/. Дана заява-договір є документом, що підтверджує факт укладення Договору банківського вкладу. Зі змісту заяви-договору вбачається, що на ім'я [PERSON] відкрито вкладний (депозитний) рахунок на суму вкладу 5029,04 євро з терміном розміщення з 12.10.2015р. по 26.10.2015р. із процентною ставкою 5,5 % річних. При кожній автопролонгації вкладу на наступні 14 днів процентна ставка збільшується на 0,1 %. Автопролонгація передбачена, якщо Клієнт не вимагає повернення вкладу в день його закінчення, на строк, що дорівнює попередньому строку згідно з умовами Договору даного виду вкладу, чинного на дату пролонгації, включаючи розмір процентної ставки. Договір може бути автоматично продовженим на 12 повних періодів (повний період - 14 днів). Також встановлено, що правонаступником ПАТ «УКРІНБАНК» є ПАТ «УКРІНКОМ», який за рішенням загальних зборів акціонерів товариства 28.03.2017р. перейменовано в ПАТ «Українська інноваційна компанія». З договору дарування грошових коштів від 24.12.2015р. /а.с.7/ вбачається, що дарувальник [PERSON] подарував та передав обдаровуваному [PERSON], а обдаровуваний прийняв в дар від дарувальника грошові кошти в сумі 126248,23 грн., що станом на 24.12.2015р. по курсу НБУ становило 5029,04 євро. Дарувальник заявляє, що є власником грошових коштів, які є предметом даного договору (заяви - договору про розміщення банківського вкладу № 10-1392572 від 12.10.2015р. Львівським ЦВ ПАТ «УКРІНБАНК»).Сторони домовилися, що прийняття обдаровуваним примірника договору є прийняттям дарунка. Відповідно обдаровуваний [PERSON] є власником грошових коштів в сумі 5029,04 євро, що розміщені в ПАТ «УкрІнБанк» на підставі заяви - договору про розміщення банківського вкладу № 10-1392572 від 12.10.2015р. Також встановлено, що 24.12.2015р. [PERSON] звернувся в ПАТ «УкрІнБанк» щодо включення його в список вкладників та укладення з банком договору банківського вкладу на отриману суму коштів. Однак, відповідно до постанови Правління Національного банку України №934 від 24.12.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення від 24.12.2015р. №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку з 25.12.2015р. по 24.03.2016р.». 22.01.2016р. [PERSON] звернувся із заявою до Тимчасової адміністрації ПАТ «УкрІнБанк», на яку 15.02.2016р. отримав відповідь №1454/е/2-16, за явкою йому було відмовлено у включенні його до переліку вкладників ПАТ «УКРІНБАНК» з тих підстав, що у базах даних банку відсутня інформація щодо нього і він не є вкладником банку в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не може набути такого права відповідно до зазначеного договору дарування, а відтак його вимоги не можуть бути включені до переліку вкладників ПАТ «УКРІНБАНК» /а.с.10/. З відповіді Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2881/0/25-16 від 15.06.2016р. на запит [PERSON] від 22.03.2016р. /а.с.11/ вбачається, що відповідно до постанови Правління НБУ від 22.03.2016р. №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.03.2016р. №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК» з 23.03.2016р. до 22.03.2018р. включно, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] на два роки з 23.03.2016р. до 22.03.2018р. включно та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «УКРІНБАНК». Здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та ліквідації банку здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб через призначену виконавчою дирекцією Фонду уповноважену особу Фонду.Також, у вказаній відповіді позивачу відмовлено у включенні його в перелік кредиторів банку з тих підстав, що з долучених документів та з огляду на бази даних банку, не вбачається факт прийняття ним у дар грошових коштів та відсутні правові підстави вважати [PERSON] кредитором по відношенню до банку. На даний час ліквідатор змінений. Рішенням виконавчої дирекції Фонд гарантування вкладів фізичних осіб №1705 від 01.09.2016р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «УКРІНБАНК». Згідно із зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ «УКРІНБАНК» зараз виконує Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» Оберемко Р.А. з 02.09.2016р. Крім того, 21.06.2016р. позивачем було отримано відповідь з ГУ ДФС у Львівській області №304/Д-196/13-01-13-01-19 /а.с.8/, в якій зазначено, що відповідно до п.52.2 ст. 52 ПК України, податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. Відповідно до п.п.174.2.2 п.174.2 ст.174 ПК України, дохід, отриманий у вигляді дарунку підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 5 % та військовим збором 1,5 %. Відтак, громадяни, які отримали дарунок зобов'язані задекларувати такі доходи до 1 травня та до 1 серпня сплатити відповідну суму податку, що і було зроблено позивачем та сплачено останнім податок в розмірі 8210,13 грн. /а.с. 9/. Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 16.03.2016р. у справі №826/1162/16, яка залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016р. і Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016р., визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України №934 від 24.12.2015р. "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних"; визнано незаконним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", а тому виплата заборгованості по договорах належить виключно ПАТ «Українська інноваційна компанія». У відповідності зі ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належну кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим. Судом враховано той факт, що відповідач, відмовившись видати вклад після закінчення терміну його розміщення, порушив право приватної власності позивача на вклад, закріплене Конституцією України, а відтак відмова відповідача у видачі суми вкладу є незаконною. Виходячи з наведеного та враховуючи, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не виконало своїх зобов'язань перед позивачем за заявою-договором про розміщення банківського вкладу №10-1392572 від 12.10.2015р. і по даний час не повернуло позивачу банківський вклад, термін розміщення якого закінчився, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі і стягнути з ПАТ «Українська інноваційна компанія» в користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 126248 грн. 23 коп. за заявою-договором про розміщення банківського вкладу №10-1392572 від 12.10.2015р. На підставі ст.ст.12, 89, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд -

Outcome: approved