Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа ТОВ «КЕРАМАГ ЛТД» про звернення стягнення на предмет іпотеки, обгрунтовуючи його тим, що 23.03.2012 року між АТ " ТАСКОМБАНК" та ТОВ «КЕРАМАГ ЛТД» був укладений Кредитний договір № Т 23.08.2011 К 235, відповідно до якого банк надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюється (відклична) в розмірі 7000000 грн. 05.03.2013 року між Банком та Позичальником укладено Договір № 2 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 235 від 23.03.2012р., відповідно до якого плата за користування кредитної лінії становить 23% річних з урахуванням порядку її зміни. 12.07.2013 року між Банком та Позичальником укладено Договір № 3 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 235 від 23.03.2012р., відповідно до якого було змінено графік погашення кредитної лінії. 13.09.2013 року між Банком та Позичальником укладено Договір № 4 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 235 від 23.03.2012р., відповідно до якого було змінено графік погашення кредитної лінії. 09.10.2013 року між Банком та Позичальником укладено Договір № 5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 235 від 23.03.2012р., відповідно до якого розмір ліміту було знижено до 5000000 грн. 27.12.2013 року між Банком та Позичальником укладено Договір № 6 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 235 від 23.03.2012р., відповідно до якого було змінено графік погашення кредитної лінії, строк користування кредитною лінією: з 23.03.2012 року по 31.07.2014 р. Позивач зазначає, що Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, та надав відповідачеві суму кредиту, натомість відповідач зобов'язання за Кредитним договором не виконав, від виконання зобов'язання ухиляється, внаслідок чого станом на 01.09.2014 рік виникла заборгованість у сумі 5699495,57 грн., з яких: - загальна заборгованість по тілу кредиту 5000000 грн.; - прострочена заборгованість по процентах - 564355,07 грн.; - пеня на суму простроченої заборгованості по процентах - 23745,01 грн.; - пеня на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту - 111394,49 грн. В забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON], 23.03.2012 року було укладено Іпотечний договір, згідно якого Іпотекодавець передає в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: магазин непродовольчих товарів, загальною площею 802,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. та земельну ділянку, загальною площею 0,0933 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для комерційного використання, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач - представник ПАТ "ТАСКОМБАНК", в судове засідання не з'явився, однак надав суду належним чином оформлену заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав визначених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник ТОВ «КЕРАМАГ ЛДТ» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі ст. 224-226 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує. Чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення. Та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Так, судом встановлено, що 23.03.2012 року між АТ " ТАСКОМБАНК" та ТОВ «КЕРАМАГ ЛТД» був укладений Кредитний договір № Т 23.08.2011 К 235, відповідно до якого банк надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюється (відклична) зі сплатою відсотків за користування кредитом з урахуванням порядку її зміни, який в подальшому неодноразово змінювався. Однак, відповідач зобов'язання за Кредитним договором не виконав, від виконання зобов'язання ухиляється, внаслідок чого станом на 01.09.2014 рік виникла заборгованість у сумі 5699495,57 грн., з яких: - загальна заборгованість по тілу кредиту 5000000 грн.; - прострочена заборгованість по процентах - 564355,07 грн.; - пеня на суму простроченої заборгованості по процентах - 23745,01 грн.; - пеня на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту - 111394,49 грн. Відповідно ст. 630 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк, або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором , а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. В якості забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON], 23.03.2012 року було укладено Іпотечний договір, згідно якого Іпотекодавець передає в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: магазин непродовольчих товарів, загальною площею 802,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. та земельну ділянку, загальною площею 0,0933 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для комерційного використання, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 18.8.1 договору іпотекм іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Статею 7 Закону України " Про іпотеку" встановлено, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі. Згідно зі ст. 12 вказаного Закону, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором , іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання -звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень статей 33,35 цього ж закону у разі порушення основного зобов'язання та умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику , якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателю залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. З матеріалів справи вбачається, що банк 18.07.2014 року направляв відповідачу вимогу про усунення порушення та сплату боргу, проте вимога банку відповідачем виконана не була. Так, як кредит відповідач отримував, проте свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, суд вважає, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки -підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", реалізація предмета іпотеки може проводитись за рішенням суду. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються : - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу ст. 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved