Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позовні вимоги мотивувала наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а згодом - [INFO] померла матір [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] та земельні ділянки. Спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом є донька померлих - позивач [PERSON] , яка в установлений законом строк прийняла спадщину після померлих батьків. Фактично прийнявши спадщину, позивач звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме: на земельні ділянки. Проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, а саме: на домоволодіння спадкоємцеві було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв`язку з цим, позивач звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно після померлих батьків, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представники відповідачів - Менської міської ради Чернігівської області, Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. В установлений в ухвалі строк не надали суду відзив на позов, а також будь - яких заперечень щодо заявлених позовних вимог, що дає підстави суду вирішити спір за наявними матеріалами справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] в с. Стольне, Менського району, Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.6). [INFO] в с. Стольне Менського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.7). За життя [PERSON] склав заповіт, в якому, на випадок своєї смерті, зробив розпорядження, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.8). За виключенням двох земельних ділянок площею 2,3615га та 0,5167га, які згідно заповіту, посвідченого в.о.старости Стольненського старостинського округу Менської міської ради Менського району Чернігівської області 21 лютого 2018 року, заповідач [PERSON] заповів [PERSON] (а.с.64). Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону). Відповідно до виписки з погосподарської книги № 5 за 1991-1995 роки, виданої в.о. старости Стольненського старостинського округу зазначено, що згідно погосподарського обліку станом на 15.04.1991, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , мав статус колгоспного двору, головою колгоспного двору був [PERSON] , член колгоспного двору - дружина [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року дане домоволодіння мало статус «колгоспний двір» (а.с.42). Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Отже, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в [ADDRESS] збереглось за [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках по Ѕ кожному. Таким чином, після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на домоволодіння по [ADDRESS] , спадкоємцем якої за заповітом після померлого батька та першої черги за законом після померлої матері є донька - позивач [PERSON] , що підтверджується копією заповіту (а.с.8), копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.9-13). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як слідує з матеріалів спадкової справи № 303/2018, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємець за заповітом - позивач [PERSON] в установлений законом строк звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме: на земельні ділянки площею 1,1876 га, 1,1701 га, 0,4920 га, що розташовані на території Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області. З матеріалів спадкової справи № 116/2019, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що спадкоємець першої черги за законом на спадкове майно позивач [PERSON] в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Проте позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом і за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.43, 55-92). Оскільки, у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] був колгоспним двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно довідки № 34, виданої 15.04.2019 КП Чернігівське МБТІ, станом на 31.12.2012 право власності за адресою [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с.17). Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлено 28 березня 2019 року (а.с.18-22). Згідно із звітом про оцінку майна, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] має загальну вартість 19668 грн. 00 коп. (а.с.23-37). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на спадкове нерухоме майно, а саме: на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] - за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] та на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] - за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] .

Outcome: approved