Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр" Укрпостаччмашу про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, в якому просить стягнути з відповідача СП "Щорсівський гранітний кар'єр" Укооппостачмашу заборгованості по зарплаті в сумі 7760 гривень 97 копійок. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що працювала на СП "Щорсівський гранітний кар'єр" Укооппостачмашу з 27 липня 2010 року та була звільнена 17 липня 2012 року. Однак, відповідач не провів розрахунок заборгованості при звільненні. Тому вона звернулася в суд з даним позовом і також вважає, що діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду в сумі 1000 гривень. Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 7760 гривень 97 копійок. та 1000 гривень моральної шкоди. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача в засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд визнає його неявку неповажною і вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів без фіксації технічними засобами . Судом встановлено, що позивач працювала з 27.07.2010 року по 17.07.2012 року в СП "Щорсівський кар'єр "Укооппостачмашу", та була звільнена з роботи, що стверджується копією трудової книжки (а.с.2). На день звільнення і до теперішнього часу відповідач не виплатив їй заробітну плату в сумі 7760 гривень 97 копійок, що стверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі (а.с.3). Дана довідка особисто не підписана директором підприємства, суд вважає можливим прийняти довідку відповідача щодо суми заборгованості як належний доказ, оскільки судом неодноразово викликався відповідач для надання заперечень та письмових доказів, з поштових повідомлень видно, що вони отримувались відповідачем, але відповідач не реагує. У відповідності до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови №13 від 24 грудня 2004 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача невиплачених розрахункових коштів при звільненні - обґрунтований і підлягає задоволенню. Що стосується позову в частині відшкодування моральної шкоди за затримку розрахунку при звільненні, то суд вважає, що у цій частині позову слід відмовити за недоведеністю позову в цій частині. У відповідності до вимог 88 ч.2 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial