Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивачка звернувся у суд із позовом до Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON]. Померлому на підставі державного акту на право власності на землю [NUMBER], виданого 22.02.2001 р. належала земельна ділянка, площею 0, 59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ганьківської сільської ради. Спадкоємцем за заповітом стала позивачка, оскільки вступила в управління спадковим майном після смерті батька. Інших спадкоємців немає. При зверненні до нотаріуса по питанню оформлення спадщини виявлено невідповідність в імені померлого батька в свідоцтві про смерть та в вищезазначеному державному акті на право приватної власності на землю, а саме: в державному акті на право приватної власності на землю зазначено помилково ім'я батька «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Окрім того в зв'язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий позивачу після смерті батька, постановою державного нотаріуса І Снятинської ДНК було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, а тому позивач не може належним чином оформити спадщину, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача - Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної об'єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, проти позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER] виданого на [PERSON], слідує, що останній помер [INFO] З довідки від 02.03.2018 р., №219, виданої Ганьківським старостинським округом Заболотівської селищної ради, слідує, що згідно з записом в погосподарській книзі за [NUMBER] за гр. [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в с. Ганьківці числиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] виданий 22.02.2001 р. В господарстві по вул. [ADDRESS] в с. Ганьківці проживали і були зареєстровані на день смерті [PERSON], [INFO] (помер [INFO]), дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила дочка [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] посвідчено у виконкомі Ганьківської сільської ради 28.12.1998 р. по реєстру за №74. З довідки від 07.03.2018 р., №384, виданої Ганьківським старостинським округом Заболотівської селищної ради, слідує, що згідно з записом в погосподарській книзі за [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в с. Ганьківці числиться житловий будинок, який знаходиться на праві особистої власності. В господарстві по вул. [ADDRESS] в с. Ганьківці проживали і були зареєстровані на день смерті [PERSON], [INFO] (померла [INFO]), дочка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила дочка [PERSON], [INFO], яка проводила похорон матері, проживала і продовжує проживати в будинку. Заповіт від імені [PERSON] посвідчено у виконкомі Ганьківської сільської ради 05.04.2000 р. по реєстру за №40. З свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER], виданого на [PERSON], слідує, що остання померла [INFO] З свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого на [PERSON], слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON]. З довідки від 21.02.2018 р. №494/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятиснької районної державної нотаріальної контори, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] і проживала в с.Ганьківці, Снятинського району, Івано-Франківської області, заведена спадкова справа за №56/2018 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №158 від 21.02.2018 р. дочки померлої [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] Інших спадкоємців немає. З довідки від 21.02.2018 р. №495/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятиснької районної державної нотаріальної контори, вбачається, що після смері [PERSON], який помер [INFO] і проживав в [ADDRESS] заведена спадкова справа за №341/2008 на підставі заяви про прийняття спадщини за запоітом №393 від 19.03.2008 р. дочки померлого [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] Інших спадкоємців немає. Постановю державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON], [INFO], жительці [ADDRESS] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO], на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,59 га., що розташована на території Ганьківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, у звязку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий на ім'я померлого після його смерті. З Державного акту на право приватної власності на землю Серія [NUMBER], слідує, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,59 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім"ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Судом встановлено, що при записі в Державному акті на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 22.02.2001 р., помилково записано ім'я «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] народився [INFO]. в [ADDRESS] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності документів, а тому слід встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] зарестрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №801 від 22.02.2001 р. для ведення товарного сільськогосподарськоговиробництва, площею 0,59 га. виданий на «[PERSON] належить «[PERSON], який помер [INFO] Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встанволеного статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельні ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,59 га., розташовану на території Ганьківської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №801 від 22.02.2001 р. належала [PERSON], який помер [INFO] На підставі викладеного, п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України та

Outcome: approved