Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30\~% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. [PERSON] обґрунтовано тим, що з 22 серпня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі 20 лютого 2016 року у сторін народилась дочка [PERSON]. Відповідач усунувся від надання дитині утримання, хоча зобовязаний і може це робити. На час звернення до суду з позовом вона має дохід менше прожиткового мінімуму з причини перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а відтак сама потребує утримання від свого чоловіка до досягнення дочкою трирічного віку. Зі слів відповідача їй відомо, що він працює в магазині "АТБ", де отримує заробітну плату, а також не має інших утриманців. Крім того, з відповідача на її користь також необхідно стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн. У судовому засіданні адвокат позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Додатково надала в судовому засіданні розрахунок витрат часу її роботи та вартості такої роботи на надання правової допомоги її довірителю, відповідно до якого з відповідача необхідно стягнути 905 грн на правову допомогу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у заявленому позивачем розмірі. Додатково пояснив, що деякий час він був без роботи, але зараз офіційно працює в магазині "АТБ" вантажником. Вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини у сукупному розмірі приблизно 1200 грн достатньо. Він не має хронічних хвороб чи інших утриманців. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача і адвоката позивача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.\~ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27\~ вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22 серпня 2015\~року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін 20 лютого 2016 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 227821, виданим 20 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м.\~Черкаси Черкаського міського управління юстиції (а.с. 7). На час розгляду судом справи про стягнення аліментів дитина проживає з матір'ю, чого сторони не заперечували. Відповідно до ч.1\~ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. СК України передбачає різні способи надання батьками утримання своїм дітям, у тому числі й стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття (ст. 181 СК України). Із пояснень відповідача випливає, що деякий час він добровільно надавав позивачу грошові кошти на утримання їх дочки, проте добровільна сплата аліментів не позбавляє іншого з подружжя (з яким проживає дитина) права звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст.\~181,\~182 СК України\~дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів після їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами одержувача аліментів, а при визначенні розміру аліментів суд має враховувати матеріальне становище сторін, інші фактичні обставини справи та власне мету зобов'язання щодо утримання. Згідно із\~ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017рік"\~у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1\~грудня - 1492 гривні. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час розгляду судом справи перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує грошову допомогу від держави при народженні дитини. Відповідач [PERSON] офіційно працює та отримує заробітну плату, чого сторони не заперечували. Відтак, ця обставина не потребує доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує відсутність доказів щодо поганого стану здоров'я дитини [PERSON] чи її батька [PERSON] (зокрема, наявність хронічних хвороб тощо) та відсутність доказів щодо наявності у [PERSON] інших утриманців. Суд враховує також і те, що [PERSON] є дорослою працездатною молодою особою, яка може надавати грошове утримання своїй дочці. Таким чином, із урахуванням обставин справи та враховуючи рівень споживчих цін на дитяче харчування, одяг та предмети особисто гігієни, суд вважає правильним та доцільним позов у частині стягнення аліментів на утримання дитини задоволити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 квітня 2017 року та до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За змістом ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017рік"\~у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1\~січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня 1762\~гривні. Оскільки [PERSON], як було встановлено вище, може надавати матеріальну допомогу своїй дружині, то з нього підлягають стягненню аліменти на її утримання, з якою проживає їх малолітня дочка, у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу (заробітку) і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти на утримання дитини до її повноліття та на утримання колишньої дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягають стягненню з 4 квітня 2017 року щомісячно. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до квитанції про оплату витрат на правову допомогу, позивач сплатила адвокату [PERSON] 1000 грн (а.с. 12). Водночас із розрахунку, наданого адвокатом, вона витратила 1 годину часу на складання позовної заяви та 25 хвилин на участь у судовому засіданні Соснівського районного суду м.Черкаси. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн (640 грн + 160 грн). У порядку вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1280 грн 00 коп. (по 640 грн 00 коп. за дві майнові вимоги позивача), оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при предявленні цього позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини та дружини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved