Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання їх малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 02 вересня 2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] року народилася дочка - [PERSON]. Разом з тим, уже понад рік вони з відповідачем разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, припинивши шлюбні відносини. З того часу дочка [PERSON] перебуває на її (позивача) повному утриманні, натомість батько дитини матеріальної допомоги на її утримання позивачці не надає, участі у вихованні дочки не бере, хоча їхня донька потребує повноцінного харчування, оздоровлення і відпочинку, культурного розвитку, придбання їй одягу та ліків, що позивач не спроможна забезпечити в повній мірі самотужки. З огляду на такі обставини, оскільки добровільно сплачувати аліменти відповідач не бажає, змушена була звернутися до суду з проханням про їх стягнення в судовому порядку. Стверджує, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку, встановленого статтею 180 Сімейного кодексу України, утримувати дочку до досягнення нею повноліття, а домовленості про спільну участь в утриманні дитини між ними, як батьками, не досягнуто. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві (а.с.1, 2), а також у заяві від 30.09.2015 р. про уточнення позовних вимог (а.с.26, 27), просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця міста Сарни Рівненської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], на свою користь на утримання дочки - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, зауваживши, що відповідач на даний час не отримує постійного заробітку. Пояснила, що її колишній чоловік є працездатним, проте не має постійного місця роботи, а відтак, [PERSON] має нерегулярний (мінливий) заробіток (дохід), тому просить визначити розмір стягуваних з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про дату, час і місце її розгляду був повідомлений належним чином - під розпис, повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Разом з тим, в одному з попередніх судових засідань [PERSON] повідомив суду, що ніде офіційно не працевлаштований, тому аліменти слід визначити та присудити у твердій грошовій сумі, як про це просить позивач. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі поданих позивачем, а також витребуваних судом письмових доказів (копій документів) встановлено, що з 02 вересня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] року народилася дочка - [PERSON] (а.с.5, 6). З 27.02.2009 р. місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS], де він зареєстрований в сім'ї у складі 4 осіб (а.с.11, 21), однак фактично відповідач проживає в Київській області. З його слів, [PERSON] ніде офіційно не працевлаштований, на обліку в органах державної служби зайнятості не перебуває, пенсій чи інших соціальних виплат не отримує, підприємцем не являється. Як пояснила позивач суду, дочка проживає з нею та перебуває на її на вихованні та повному утриманні, оскільки чоловік не допомагає їй матеріально в утриманні дитини, з ними разом тривалий час не проживає, а місце його роботи їй не відоме. Відомостей про доходи чи місце роботи [PERSON] у неї також немає. Таким чином, між батьками не досягнуто домовленості з приводу способів виконання ними обов'язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду відомостей про свої доходи чи можливе місце роботи, тому аліменти слід визначити і присудити у твердій грошовій сумі, як про це просить позивач. Відповідно до ст.7 Закону України від 28 грудня 2014 року №80-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2015 рік", з 01 вересня 2015 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 06 років становить 1167 грн. Виходячи з наведеної норми Закону, аліменти слід визначити і присудити у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, що становитиме близько половини розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з розрахунку на місяць (1167:2 = 583,5 грн.). Як передбачено частиною першою статті 182, частиною першою статті 191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Так, відповідач надав суду документальні дані (копії Свідоцтв про народження), що є батьком ще трьох малолітніх дітей (а.с.22 - 24), однак не довів, що бере участь в утриманні цих дітей у грошовій чи натуральній формі або що з нього стягуються аліменти на утримання будь-кого з дітей. Відтак, виходячи з вищенаведених норм сімейного законодавства, встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Задовольняючи частково позов, суд виходить також з того, що підставою звернення позивачки до суду було саме невиконання або неналежне виконання відповідачем його обов'язку утримувати дочку до досягнення нею повноліття, а заперечень проти позову [PERSON] суду не подав. Крім того, так як в силу положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору позивачі за подання ними позовів про стягнення аліментів, тому судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України та абз.3 п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, яка (ціна) у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (600 грн.*6=3600 грн. - сума аліментів за шість місяців). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial