Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Мотивувала позивач свій позов тим, що 25 червня 2013 року помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої за заповітом є позивач. Фактично прийнявши спадщину, позивач звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме на 1/5 частину квартири № 42, що знаходиться в м. Чернігові по вул.. Музикальній № 2. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Школьного, 27 в с. Бігач Менського району Чернігівської області їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В звязку з цим, позивач звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Школьного, 27 в с. Бігач, Менського району Чернігівської області. Позивач та її представник в засідання не зявилися, просили справу розглянути без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, 25 червня 2013 року в селі Бігач Менського району помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 206447, виданого виконкомом Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області 01 липня 2013 року (а.с.6). За життя [PERSON] зробив розпорядження та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати йому на день смерті заповів [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим 15 квітня 2002 року секретарем Бігацької сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с.7). Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону). Відповідно до виписки з погосподарської книги № 7 за 1991 1995 роки, виданої Бігацькою сільською радою Менського району Чернігівської області зазначено, що згідно по господарського обліку станом на 15.04.1991, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Бігач по вул. Школьного, 27, мав статус колгоспного двору, головою колгоспного двору був [PERSON] з 12.01.1980 по 08.05.1997, членами колгоспного двору були: дружина [PERSON], [INFO], зареєстрована з 12.01.1980 (померла 28.05.2003). Станом на 15 квітня 1991 року дане домоволодіння мало статус «колгоспний двір». Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військові службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в с. Бігач Менського району Чернігівської області по вул. Школьного, 27 збереглось за [PERSON] та [PERSON], в рівних частках по 1/2 кожному. Враховуючи, що [PERSON] померла 28 травня 2003 року, тому спадщину після неї фактично прийняв [PERSON], оскільки постійно проживав із спадкодавцем на момент смерті. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Школьного, 27 в с. Бігач, Менського району Чернігівської області. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на 1/5 частину квартири № 42 в м. Чернігів по вул. Музичній, 2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а також на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Школьного, 27 в с. Бігач Менського району Чернігівської області, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить наявна в матеріалах справи постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 82/02-31 від 16 травня 2017 року (а.с.56). Інші заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину на інше майно спадкодавця в матеріалах спадкової справи відсутні. Встановлено, що будівництво будинку та надвірних споруд було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1922 року. У даному кодексі відсутні положення щодо обовязкової державної реєстрації новозбудованого домогосподарства та положення, які б регулювали відносини повязані з колгоспними дворами. Оскільки у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Бігач по вул. Школьного, 27, був колгоспним двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до Інформаційної довідки № 87203365 від 16.05.2017 слідує, що право власності на домоволодіння за адресою: вул. Школьного, 27 в с. Бігач, Менського району, Чернігівської області не зареєстровано (а.с.55). Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Бігач, вул. Школьного, 27, Менського району, Чернігівської області має загальну вартість 13481 грн. 00 коп. (а.с.53-54). В позовній заяві позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями, розміром 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,46 га, що розташовані в с. Бігач по вул. Школьного, 27, Менського району Чернігівської області, проте на виконання вимог ухвали Менського районного суду Чернігівської області 27 квітня 2017 року, не надала суду документів, що підтверджують вартість даного спадкового майна, а також постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки. Враховуючи, що недоліки вказані в ухвалі судді в цій частині є невиправленими, тому суд не має можливості розглянути ці позовні вимоги по суті, а тому, з метою недопущення порушення прав позивача на звернення до суду, вважає за необхідне в цій частині позовні вимоги залишити без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: partial