Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач в грудні 2017 року звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № R53100447399В від 26.07.2013 року у розмірі 50063,99 грн., яка складається: 34986,97 грн. - заборгованість за кредитом; 7374,49 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7689,50 грн. - заборгованість по комісії. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 26.07.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100447399В, згідно умов якого Банк надав останньому кредит у розмірі 35000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 26.07.2016 року. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. Однак, відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим заборгованість відповідача станом на 30.11.2017 року складає - 50063,99 грн., яка складається: 34986,97 грн. - заборгованість за кредитом; 7374,49 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7689,50 грн. - заборгованість по комісії. 15.08.2014 року ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги № 150814НВ, згідно якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВТБ Банк», включно і до [PERSON] .. Після укладення договору відступлення, ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" була здійснена низка заходів щодо врегулювання спору у досудовому порядку, однак зобовязання з боку відповідача залишились невиконаними, тому змушене звернутись до суду. Відповідно п.9 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). Розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, в своїй письмовій заяві вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відстуності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26.07.2013 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100447399В. Предметом даного договору було надання відповідачу кредиту у сумі 35000,00 грн. з терміном повернення кредиту до 26.07.2016 року, зі сплатою 20,0 % річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 30.11.2017 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 50063,99 грн., з яких: 34986,97 грн. - заборгованість за кредитом; 7374,49 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7689,50 грн. - заборгованість по комісії. Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2014 року ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" уклали Договір про відступлення права вимоги № 150814НВ, згідно якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВТБ Банк», в даному випадку і до [PERSON] по кредитному договору № R53100447399В від 26.07.2013 року. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором за кредитним договором № R53100447399В від 26.07.2013 року в розмірі 50063,99 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 1 600,0 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 610-612, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved