Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, яким є [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", заборгованість - 7176,24 доларів США, а саме: за кредитом - 3332,75 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 87418,03 грн.; за відсотками - 3843,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 100814,74 грн. Стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" - витрати по сплаті судового збору у сумі - 2 823,79 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 07 лютого 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», та громадянин України [PERSON] уклали договір кредиту № 348/25-7. Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», 14.06.2010року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства», назву організаційно- правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.06.2018 року має заборгованість за кредитом - 3332,75 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 87418,03 грн., за відсотками - 3843,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 100814,74 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості . Відповідно до положень кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Погашення заборгованості позичальника за цим Договором здійснюється, в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за Кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за комісіями; строкова заборгованість за Кредитом; пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; штрафні санкції. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору позичальнику була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Наявність не виконаних зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту - підтверджується оригіналом розрахунком заборгованості. Попередження позичальника про порушення умов зобов'язання - підтверджується оригіналом вимоги про досудове врегулювання спору та доказами її відправлення. Представник позивача Гречківський Є.Л. (довіреність № 02-03/1481 а.с.32) подав клопотання (а.с.47), згідно якого представник позивача просить розглядати дану цивільну справу без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів. У разі повторної неявки відповідача, ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] надав в Долинський районний суд відзив на позовну заяву ( копію якого, разом додатками направлено позивачу ПАТ "Укрсоцбанку" а.с.34-36), в якому зазначив, що позовну заяву позивач обґрунтовує заборгованістю відповідача, яка виникла з умов договору кредиту № 348/25-7 від 07.02.2008 року, відповідно до якого відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати інші платежі на умовах встановлених договором і графіком погашення кредиту. З вимогами позивача, викладеними у позовній заяві та їх обґрунтуванням відповідач не згідний і заперечує це наступним: Відповідно до п. 1.1 договору, банк надав відповідачу кредитні кошти на умовах їх повернення згідно з графіком та з кінцевим терміном погашення строком повернення не пізніше 06 лютого 2010 року. Впродовж певного часу Відповідач повертав запозичені грошові кошти на рахунок Банку і станом на 13.11.2008 року ним було погашено боргу за кредитом на суму 2 321,90 дол. США, в т.ч.: 1 667,25 дол. США - основна заборгованість за кредитом і 654,65 дол. США - відсотки за кредитом. З того часу Відповідач жодного разу не отримував від Банку повідомлень чи вимог про погашення заборгованості за договором № 348/25-7 від 07.02.2008 року. Впродовж усього періоду з 13.11.2010 р. і по даний час Відповідач не змінював адреси свого проживання, яка вказана у договорі, проте Банк звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором № 348/25-7 від 07.02.2008 року лише у 2018 року без будь-якого обґрунтування поважності причини пропущення строку позовної давності. Відповідач вважає, що вимоги позивача заявлені після спливу строку позовної давності, а тому у позові ПАТ «Укрсоцбанк» слід відмовити. Просить відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позовної заяви про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 7176,24 дол. США у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Судові витрати покласти на ПАТ «Укрсоцбанк» (37-38). Позивач направив на адресу суду відповідь на відзив [PERSON] від 10.08.2018 року на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.39-41) . Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази і письмові пояснення в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень чч.1 та 2 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 07.02.2008 року мiж Акцiонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та громадянином України [PERSON] було укладено договір кредиту № 348/25-7 (а.с.6-9). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 ст.1 даного договору, кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 5000,00 доларів США., зі сплатою 21% процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в додатку №1 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору та порядком повернення кредиту згідно з графіком, що міститься в додатку №2 до цього договору, який є невід'ємною складовою частиною цього договору та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 06 лютого 2010 року, на умовах, визначених цим договором. Кредит надається позичальнику: на поточні потреби. Назву АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк", 14.06.2010 року було приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства" , шляхом перейменування акціонерного-комерційного банку соціального розвитку "Уксоцбанк" в Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", яке є правонаступником АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» , що підтверджується копією статуту, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, відомостями з ЄДРПОУ( а.с.16-17, 19, 20-21). Банк виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору. Відповідач зобов'язання за даним кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості. 16.07.2018 року АКБ «Укрсоцбанк» звернувся з заявою до Долинського районного суду Івано-Франківської області про стягнення заборгованості за договором кредиту № 348/25-7 від 07.02.2008 р. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 348/25-7 від 07.02.2008 року, укладеним між Акцiонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та громадянином України [PERSON] (а.с.12), відповідача останній платіж на погашення боргу по даному кредитному договору здійснив 13.11.2008 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ст. 261 перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом цієї статті початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). У постанові Верховного суду України від 19.03.2014 р. по справі №6-14цс14 зазначено, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а не закінченням строку дії договору. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені після спливу строку позовної давності, а тому у позові ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно відмовити в повному обсязі. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 4, 256, 261. 266, 267, 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed