Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

05.07.2016р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до ДП "Умань-Агро" та ПСП "Агрофірма "Світанок", в якому зазначила, що є власником земельної ділянки площею 2.8932 га , розташованої на території Огіївської сільської ради Ружинського району та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №045991. 10.02.2006р. вона уклала з ПАТ "Уманьфермаш" договір оренди вказаної земельної ділянки, який діє по час подання позову до суду. Однак в 2016р. вона дізналась, що належна їй вищевказана земельна ділянка знаходяться в користуванні у відповідача ПСП "Агрофірма"Світанок" відповідно до договору оренди землі, укладеного 30.11.2006р. від її імені невідомою особою з Дочірнім підприємством "Ілліч-Агро-Умань" Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", назву якого на даний час змінено на Дочірнє підприємство "Умань-Агро". Оскільки зазначений договір оренди землі вона не підписувала і не доручала іншій особі підписувати його, тому він суперечить її волі і з цих підстав підлягає визнанню недійсним, а її 2 земельна ділянка, яка по вказаному договору оренди землі та внаслідок проведення реорганізації ДП "Ілліч-Агро Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" ( створення шляхом виділення з вказаного підприємства іншого - СПП "Світанок-плюс" та послідуючого приєднання останнього до ПСП "Агрофірма "Світанок") була передана в оренду ПСП "Агрофірма "Світанок" - поверненню їй. З вказаних підстав позивачка просить суд визнати договір оренди землі від 30.11.2006р., укладений від її імені з ДП "Ілліч-Агро Умань "ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", зареєстрований в Ружинському відділі Житомирської регіональної філії центру ДЗК 16.01.2007р. за № 161, недійсним, витребувати у відповідача - ПСП "Агрофірма "Світанок" та повернути їй вищевказану земельну ділянку (т.1 а.с.2-9). 05.07.2016р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП "Умань-Агро" та ПСП "Агрофірма "Світанок", в якому зазначив, що є власником земельної ділянки площею 2.8933 га , розташованої на території Огіївської сільської ради Ружинського району та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №045989. 10.02.2006р. він уклав з ПАТ "Уманьфермаш" договір оренди вказаної земельної ділянки, який діє по час подання позову до суду. Однак в 2016р. він дізнався, що належна йому вищевказана земельна ділянка знаходяться в користуванні у відповідача ПСП "Агрофірма"Світанок" відповідно до договору оренди землі, укладеного 29.11.2006р. від його імені невідомою особою з Дочірнім підприємством "Ілліч-Агро-Умань" Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", назву якого на даний час змінено на Дочірнє підприємство "Умань-Агро". Оскільки зазначений договір оренди землі він не підписував і не доручав іншій особі підписувати його, тому він суперечить його волі і з цих підстав підлягає визнанню недійсним, а його земельна ділянка, яка по вказаному договору оренди землі та внаслідок проведення реорганізації ДП "Ілліч-Агро Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" ( створення шляхом виділення з вказаного підприємства іншого - СПП "Світанок-плюс" та послідуючого приєднання останнього до ПСП "Агрофірма "Світанок") була передана в оренду ПСП "Агрофірма "Світанок" - поверненню йому. З вказаних підстав позивач просить суд визнати договір оренди землі від 29.11.2006р., укладений від його імені з ДО "Ілліч Агро-Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та зареєстрований в Ружинському відділі Житомирської регіональної філії центру ДЗК 16.01.2007р. за № 245, недійсним, витребувати у відповідача - ПСП "Агрофірма "Світанок" та повернути йому вищевказану земельну ділянку (т.1 а.с.44-51). Ухвалою суду від 26.07.2016р. вказані цивільні справи були об'єднані в одне провадження (т.1 а.с.41). В судовому засіданні позивачка [PERSON], а також її представник і представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з вказаних в позовних заявах [PERSON] та [PERSON] підстав, а саме : тому, що позивачі не підписували оспорювані ними договори оренди землі. Не заперечують, що позивачі отримували орендну плату за користування їхніми земельними ділянками, однак зазначають, що позивачі вважали, що вказана орендна плата була виплачена їм іншим підприємством - ВАТ "Уманьфермаш", з яким дійсно в 2006 році позивачі укладали договори оренди землі і не розривала їх до часу подання даних позовів до суду. Представник відповідача - ДП "Умань-Агро" в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення проти позовів, в яких просив в задоволенні позовних вимог до ДП "Умань-Агро" відмовити, посилаючись на те, що вказане підприємство не є належним відповідачем по справі , оскільки право оренди земельних ділянок, належних позивачам, на підставі оспорюваних ними договорів оренди землі та послідуючої реорганізації однієї із сторін договору - ДП "Ілліч-агро Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", перейшло до ПСП "Агрофірма "Світанок", яке на даний час фактично користується належними позивачам земельними ділянками і тому, відповідно, є належним відповідачем по справі (т.1 а.с.90-106, 108-124). 3 Також вказаний відповідач, посилаючись на ухвалу ВСС України від 12.10.2016р. по аналогічній справі, яка розглядалась Руджинським районним судом Житомирської області, просив всі судові витрати покласти або на позивача, або ( у випадку задоволення позовних вимог) на відповідача -ПСП "Агрофірма "Світанок" (т.2 а.с.1-6). Представник відповідача ПСП "Агрофірма "Світанок" в судове засідання не з'явився, подав до суду заяви, в яких просив відмовити позивачам в задоволенні позову, застосувавши позовну давність при вирішенні спору. Послався на те, що позивачі на протязі тривалого періоду часу на виконання оспорюваних ними договорів оренди землі отримували орендну плату, а тому, відповідно, знали про їх існування і могли у встановлений законодавством строк звернутись з відповідним позовом до суду, однак у встановлений строк цього не зробили (т.1 а.с.68-80, 133-137). Суд, вислухавши пояснення позивачки [PERSON], представника позивачів, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Відповідно до ст.ст.14, 16, 18, 19 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998р. (в редакції, яка діяла на час укладення оспорюваних договорів оренди землі) договір оренди землі укладається у письмовій формі і набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов та державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України та ч.1 ст.20 Закону України Про оренду землі( в редакції, яка діяла на час укладення оспорюваних позивачами договорів оренди землі). договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Частиною 2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Підстави визнання недійсним договору оренди землі, передбачені частиною 2 статті 15 Закону України Про оренду землі. Крім того, ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Тобто, зокрема, підставою недійсності правочину є недодержання вимоги, передбаченої ч.3 ст.203 ЦК України, щодо того, що волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 045991 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.8932 га, розташованої на території Огіївської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.12). 30 листопада 2006 року між [PERSON] та Дочірнім підприємствам Ілліч-Агро УманьВАТМаріупольський металургійний комбінат імені Ілліча ( на даний час назва вказаного підприємства змінена на Дочірнє підприємство Умань-Агро") було укладено договір, відповідно до якого в оренду відповідачу передавалась вищевказана належна позивачці [PERSON] земельна ділянка. На вказаному договорі є підписи сторін і він 16.01.2007р. був зареєстрований Ружинським відділом Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру у Державному реєстрі земель за № 040722100161 (т.1 а.с. 15-16, 86). Судом також встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 045989 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.8933 га, розташованої на території Огіївської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.53). 4 29 листопада 2006 року між [PERSON] та Дочірнім підприємствам Ілліч-Агро УманьВАТМаріупольський металургійний комбінат імені Ілліча ( на даний час назва вказаного підприємства змінена на Дочірнє підприємство Умань-Агро") було укладено договір, відповідно до якого в оренду відповідачу передавалась вищевказана належна позивачу [PERSON] земельна ділянка. На вказаному договорі є підписи сторін і він 16.01.2007р. був зареєстрований Ружинським відділом Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру у Державному реєстрі земель за № 040722100245 (т.1 а.с.54-55, 88). Як вбачається з пояснень позивачки [PERSON], а також з висновку експерта №1/1042 від 13.09.2017р. підпис на оспорюваному договорі оренди землі виконаний не [PERSON], а іншою особою (т.2 а.с.167-173). Як вбачається з пояснень представника позивача [PERSON], а також з висновку експерта №3-15/12 від 15.12.2016р. підпис на оспорюваному договорі оренди землі виконаний не [PERSON], а іншою особою (т.2 а.с.26-41). Доказів того, що [PERSON] та [PERSON] надавали повноваження іншій особі на підписання від їх імені оспорюваних договорів оренди землі відповідачі суду не надали. \~Оскільки \~не підписання орендодавцем договору оренди землі та \~не надання повноважень на його укладення й підписання іншій особі свідчить про відсутність у останнього \~волевиявлення на укладення цього договору, а сам договір за таких обставин, виходячи з положень передбачених ч.1 \~ст.215 ЦК України, підлягає визнанню недійсним у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої ч.3 \~ст.203 цього Кодексу. Наслідком \~визнання правочину недійсним є обов'язок кожної із сторін повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, що передбачено ч.2 ст.216 ЦК України. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , визнаючи оспорювані договори оренди землі недійсними та зобов'язуючи відповідача - ПСП "Агрофірма"Світанок", який на даний час користується належними позивачам земельними ділянками, повернути власникам земельні ділянки, які були отримені в оренду по зазначеному вищевказаним договорам. В п.7 постанови Пленуму ВС України від 06.11.2009р. № 9 " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними " роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. А тому, з врахуванням того, що жодного доказу того, що [PERSON] чи [PERSON] надавали доручення іншій особі на вчинення оспорюваних правочинів суду надано не було, суд вважає безпідставними посилання відповідача на норми ч.1 ст.241 ЦК України як на підставу відмови у задоволенні позову. Відповідачами також не надано доказів , які б спростовували твердження позивачів про те, що про порушення свого права вони дізналась лише в 2016, а тому з вказаних підстав суд прийшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] не порушено строк позовної давності. При цьому суд враховує те, що, як вбачається з листів ГУ Держгеокадасту у Житомирській області від 16.06.2016р. № 800/04 та № 797/04 , листів ПАТ "Уманьфермаш" від 19.06.2016р. № 218 та №217 , договори оренди землі, укладені позивачами 10.02.2006р. за № 266 та №214 з ПАТ "Уманьфермаш" відносно передачі в оренду вищевказаних належних позивачам земельних ділянок, станом на 19.06.2016р. розірвані не були (т.1 а.с.13, 60, т.2 а.с. 65, 68). Зазначене підтверджується і вищевказаними висновками експертів, які встановили, що підпис від імені [PERSON] в оригіналі угоди від 29.11.2006р. про розірвання договору оренди землі № 214 від 10.02.2006р., укладеного з ПАТ "Уманьфермаш", та підпис від імені [PERSON] в оригіналі угоди про розірвання договору оренди землі №266 від 20.02.2006р., укладеного в ПАТ "Уманьфермаш", виконанні не ними, а іншими особами (т.2 а.с.31, а.с.173). 5 А тому заслуговують на увагу пояснення представника позивачів відносно того, що позивачі, отримуючи орендну плату, не знали яким саме підприємством вона їм виплачується, і, відповідно, до 2016 року не знали про існування укладених від їх імені невідомими особами договорів оренди землі з ДП "Ілліч-Агро-Умань" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча". Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з врахуванням роз'яснень, викладених в ухвалі ВССУкраїни від 12.10.2016р. по справі № 291/201/15-ц, з відповідача - ПСП "Агрофірма "Світанок" на користь позивачів підлягають стягненню сплачений ними по справі судовий збір та витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи (т.1 а.с.1, 43, т.2 а.с.2-4, 229, 232, 235).

Outcome: approved