Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом, вказуючи, що має статус "дитини війни", тому відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, виплачувана їй пенсія повинна бути підвищена на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2006 р. Фактично їй була нарахована та сплачена надбавка за період 2008 - січень 2010 роках в розмірі, встановленому для учасників війни. Зазначаючи, що рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. визнані неконституційними зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», внесені Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 р„ позивачка просить стягнути недоотриману надбавку за період з 01 січня 2006 року по 28 лютого 2010 року включно в розмірі 5449 грн. 50 коп.. В судове засідання позивачка не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. До початку судового засідання позивачка надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. У звязку з цим неприбуття у судове засідання позивачки, належним чином повідомленої та надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності не є перешкодою для розгляду справи. Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області у судове засідання не з»явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В письмовому запереченні представник відповідача зазначив, що позов не визнає, оскільки ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» встановлене поетапне запровадження ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за результатами виконання бюджету в порядку, визначеному Кабінету Міністрів України. Але цей порядок визначений не був, тому підстав для виплати надбавки немає. Розмір надбавки у 2007 р. визначений ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 р.» - 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, фактично сплачувалась лише інвалідам, тому позивач не отримував надбавку. В 2008 р. - п. 41-розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - надбавка встановлена в розмірі як для учасників війни. Незважаючи на те, що вищезазначені акти рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року та 22 травня 2008 р. визнані неконституційними, видатки на підвищення виплат не були передбачені, тому виплати провадились без підвищення їх розміру, в порядку та розмірі, передбаченому п. 8 Постанови КМУ № 530 від 28 травня 2008 року, який становить у 2008 році: з 22 травня - 48 грн. 10 коп., з 1 липня -48 грн. 20 коп., з 1 жовтня 49 грн. 80 коп.. Крім того, представник відповідача посилається на те, що ухвалою Конституційного Суду України від 19 травня 2009 року зазначено вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення пенсій, тому немає підстав застосовувати до правовідносин, що виникають на підставі інших законів. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни», що набрав чинності з 1 січня 2006 р., пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальні допомога, що виплачується замість пенсії дітям війни, підвищується на 30 відсотків мінімальне пенсії за віком. [PERSON] має статус дитини війни, що підтверджено посвідченням Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області звернувшись з письмовим поясненням зазначив, що позивачка дійсно знаходиться на обліку в управлінні та отримує надбавку до пенсії з 1 січня 2008 р. як дитина війни. Позивачці нарахована та виплачена надбавка в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розглядаючи позов, суд виходив з наступного. Дію ст. 6 зазначеного Закону зупинено на 2006 р. відповідно до п. 17 ст. 77 Закону України від 20 грудня 2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19 січня 2006 року N 3367-1V, який набрав чинності з 2 квітня 2006 року, пункт 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було виключено, статтю 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було викладено в наступній редакції: «Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної [PERSON] України з питань бюджету». При цьому, Порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у 2006 році Кабінетом Міністрів України розроблено не було. З огляду на те, що положення статті 110 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" Конституційним Судом України до цього дійсного часу не визнані неконституційними, суд дійшов до висновку, що дії відповідача є правомірними щодо відмови нарахувати недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу позивачці як дитині війни за 2006 рік. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни» також зупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р., положення ст. 71 вищезазначеного закону визнані такими, що не відповідають Конституції , тому з цього часу до 31 грудня 2007 р. відповідач повинен був нараховувати позивачці доплату до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Через це суд прийшов до висновку про необхідність зобов'язати відповідача нарахувати позивачці недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Частиною 2 статті 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 р. внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», стосовно того, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, яка складає 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року положення вищезазначеного Закону щодо внесення змін до Закону України Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції. Таким чином, вимоги позивачки щодо зобовязання відповідача здійснити виплату надбавки до пенсії в 2008-2009 роках підлягає задоволенню з 22 травня 2008року. Згідно ст. ст. 147,152 Конституції України, Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та Законів України. Закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішень про їх неконституційність. Крім того, відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Постанови, положення готуються на підставі законів України. Таким чином, нормативно-правові акти повинні відповідати актам вищої юридичної сили. Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції У країни, органи державної влади, та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не зазначена вище Постанова КМУ. Таким чином, відмова відповідача у виплаті позивачці надбавки до пенсії дітям війни у період з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. та з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2009 року необгрунтована та не відповідає вимогам чинного законодавства. Ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або могла довідатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачка звернулась до суду 29 березня 2010 року, тому вона не пропустила строк звернення до суду щодо позовних вимог за 2007, 2008, 2009 роки. Тому у суда не має підстав для поновлення строку звернення до суду. Враховуючи, що позивачеві, починаючи з 1 січня 2008 р. сплачувалось підвищення до пенсії у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідач повинен до нарахувати позивачеві 2621,3 грн., виходячи із такого розрахунку: липень 2007 р. - (410,06 х 30%:31 х 23) =91,26 грн., серпень 2007 р. -( 410,06 х 30 % ) =123,02 грн., вересень 2007 р. -( 410,06 х 30 % ) = 123,02 грн., жовтень 2007 р. - ( 415,11 х 30 % ) = 124,53 грн., листопад 2007р.-( 415,11x30%)=124,53 грн., грудень 2007 р. - ( 415,11 х 30 % ) = 124,53 грн. травень 2008 р. - (481 х ЗО % : 31 х 10) - (48,1 : 31 х 10) = 31,04 грн. червень 2008 р. - ( 481 х ЗО %) - 48,1 = 96,2 грн., липень 2008 р. - ( 482 х 30 % ) - 48,2 = 96,4 грн., серпень 2008 р. -( 482 х 30 % ) - 48,2 = 96,4 грн., вересень 2008 р. -( 482 х ЗО % ) - 48,2 = 96,4 грн., жовтень 2008 р. - ( 498 х ЗО % ) - 49,8 = 99,6 грн., листопад 2008 р.-( 498 х 30 % ) - 49,8 = 99,6 грн., грудень 2008 р. - ( 498 х 30 % ) - 49,8 = 99,6 грн. січень 2009 р.- (498 х 30 % ) - 49,8 = 99,6 грн. лютий 2009 р,- ( 498 х 30 % ) - 49,8 = 99,6 грн. березень 2009 р,- ( 498 х 30 % ) - 49,8 = 99,6 грн. квітень 2009 р.- ( 498 х 30 % ) - 49,8 = 99,6 грн. травень 2009 р.- ( 498 х ЗО % ) - 49,8 = 99,6 грн. червень 2009 р.- ( 498 х 30 % ) - 49,8 = 99,6 грн. липень 2009 р,- ( 498 х ЗО % ) - 49,8 = 99,6 грн. серпень 2009 р.- ( 498 х ЗО % ) - 49,8 = 99,6 грн. вересень 2009 р.- ( 498 х 30 % ) - 49,8 = 99,6 грн. жовтень 2009 р,- ( 498 х 30 % ) - 49,8 = 99,6 грн. листопад 2009 р.- ( 498 х ЗО % ) - 49,8 = 99,6 грн. грудень 2009 р.- ( 498 х 30 % ) - 49,8 = 99,6 грн. З урахуванням того, що позивачку звільнено від сплати судових витрат, а відповідача - Управління Пенсійного фонду законом звільнено від сплати судового збору, з відповідача - УПФ необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Outcome: partial