Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ "Миколаївгаз збут", в якому просив визнати його заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» у розмірі - 4906 грн. 54 коп. безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню; зобовязати ТОВ "Миколаївгаз збут" списати з особового рахунку позивача № [NUMBER] [PERSON] заборгованість у сумі 4906,54 грн. В подальшому, позивач через свого представника неодноразово подавав суду заяви у вигляді клопотань, які фактично містили змінені позровні вимоги та залучення нових учасників процесу. Ухвалою про закриття підготовчого провадження від 25 квітня 2019 року судом закрито підгогтовче провадження по справі та прийнято позовну заяву в новій редакції, в якій [PERSON] звернувся з позовними вимогами до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", ТОВ "Миколаївгаз збут" , остаточно просить визнати основним відповідачем ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" за надання необгрунтованих обсягів спожитого природного газу за ЕІС № 56ХМ24А40505279Т - співвідповідачеві - постачальнику ТОВ "Миколаївгаз збут" .Просив визнати обсяги спожитого природного згазу позивачем [PERSON] в період з липня 2015 року по теперішній час не визначеними та недоведеними; визнати заборгованість перед ТОВ "миколаївгаз збут" за спожитий природний газ [PERSON] в період з липня 2015 року в розмірі 4906,54 грн недоведеною, безпідставною та аткою, що підлягає скасуванню, зобовязати ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" провести звіряння показів лічильника за особовим рахунком позивача № [NUMBER] , скласти відповідний акт; зобовязати ТОВ "Миколаївгаз збут" анулювати безпідставну заборгованість позивача за вказаним особовим рахунком споживача в розмірі 4906,54 грн. В обґрунтування вимог зазначається, що позивач є побутовим споживачем природного газу, сплачує щомісячно плату за спожитий газ, проте неодноразово приходять від Миколаївгаззбут рахунки-повідомленн, де за ним рахується заборгованість у розмірі 4906,54, яка є безпідставно нарахованою. Починаючи з липня 2015 року, в рахунках до сплати за спожитий природній газ відповідач став вказувати об`єми спожитого природного газу, що не відповідають фактичним показам лічильника. За період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року відповідачем безпідставно донараховано позивачу такий обєм природного газу, який він фактично не міг спожити в квартирі з централізованим опаленням, прри чому рахунки кожного разу до нього приходять різні, хаотичні нарахування не дозволяють чітко розібратися, а відповідач відмовляється провести та скаласти Акт звірки показів лічильника на нарахованих об`ємів. Відмінності між фактичними об`ємами спожитого природного газу, зафіксованими лічильником та вказаними до сплати у виставлених рахунках, відповідач мотивував приведенням до середнього споживання за минулі роки , оскільки він своєчасно не передава покази лічильника. Проте відповідачем не виконано і своїх обовязків, адже жодного разу з часу встановлення лічильника в 2013 році контролери не приходили до нього і не знімали покази лічильника, не складали жодних Актів звірки. Також нарахування навіть середнього споживання газу здійснюється відповідачми в порушення Типового договру , затв рішенням Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах ненергетики та комунальних послуг . Не погоджуючись з донарахуванням об`ємів спожитого природного газу шляхом приведення його до необгунтованих середніх обємів споживання та вважаючи необґрунтованим та безпідставним нарахування заборгованості позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 15 листопада 2018 року відповідачем ТОВ "Миколаївгаз Збут" надано відзив на позов, де просить відмовити у поові з тих підстав, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, адже незгода споживача з визначенням заборгованоств за використаний природний газ - може бути запереченням у разі предявлення до нього позову про стягнення певної суми , а не окремим способом зверненян до суду з оскарження дій постачальника.Крім того, питання правильності визначення обсягів спожитого позивачем природного газу не є ліцензованою діяльністю ТОВ "Миколаївгаззбут", а є виключною компетенцією оператора ГРМ- ПАТ "Миколаївгаз". В вересні 2019 року надійшов відзив на уточнений позов від відповідача АТ "Оператор газорозподільних систем "Миколаївгаз", , де заперечують проти задволення позову за необгрутованістю доводів позивача. Так, відповідач діяв у чіткій відповідності до положень Кодексу Газорозподільчих систем , затв.Постановою НКРЕКП від 30.098.2015 рроку № 2494, та правилами надання населенню послуг з газопостачання. Натомість позивач не завждиу передбачений кодексрм та Правилами строкнадавав покази газового лічильника , у звязку з чим у відповідача здійснював нарахування обсягів спожитого газу позивачу за середньодобовим споживанням, як це перебачено вимогами кодексу. За результатами проведеної представниками відповідача контрольних перевірок лічильника позивача 18.07.2017 та 24.09.2018 року здійснено переахунок обсягів спожитого газу позивачем , що відображено увитягу з особового рахунку. За такого всі твердження позивача є недоведеними , а рішення суду не може грунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додатково пояснив, що показів лічильника [PERSON] , , який є його батьком, не передава і до 2015 року через похилий вік , адже він 1927 року народження, учасник ВОВ і не вміє користуватися електронним кабінетом, платив раніше через поштове віділення, а коли не зміг ходити - то з 2017 року став за нього платити його син, та вже в банківських квитанціях зміг вказувати у відповідній графі покази лічильника. Натомість , оскільки і відповідачем не виконано і своїх обов`язків щодо проведення контролерами перевірки та зняття показів лічильника не рідше одного разу на шість місяців, відповідальність за це не може бути покладена виключно на споживача. У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Миколаївгаз Збут» - Севасьянов М.В. позовні вимоги не визнав, пояснив, що Оператор ГРМ відповідає за переведення об`єму природного газу в обсяг переданої (спожитої) енергії. З липня 2018 року , коли вперше складено акт зняття показів лічильника споживача , останній став сплачувати за спожитий газ з зпазначенням показів лічильника, а до цього неоплачені обсяги газу - у відповідності до зафіксованих показів лічильника, була правомірно нарахована заборгованість у відповідності до вартості газу за відповідні періоди - на підставі наданих оператором ГРМ розподілених споживачеві на підставі попередніх середньорічних обсягів споживання газу. У судовому засіданні представник відповідача АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз"Голубашенко Т.О, просив відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві. Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відносини між ТОВ «Миколаївгаз Збут» та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», «Правилами постачання природного газу», Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу. Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ «Правилами постачання природного газу», постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Вказаними Правилами постачання природного газу визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. За адресою [ADDRESS] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ,, кількість мешканців- 1 особа.В становлено газові прилади - плита газова , водонагрівач. Встановлено лічильник газу типу Самгаз G -2,5, зав.№ 3619821 - 29 травня 2013 року. Згідно довідки від 19.12.2016 року [PERSON] , до 01.07.2015 року мав право на пільгу по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 50% . Згідно Акту перевірки від 18.07.2017 року за адресою позивача проведено зняття контрольних показань газового лічильника і зафіксовано покази - 01546,46 куб.м., порушень роботи лічильника не встановлено. Згідно Акту перевірки від 24.09.2018 року за адресою позивача проведено зняття контрольних показань газового лічильника і зафіксовано покази - 01684,24 куб.м., порушень роботи лічильника не встановлено. В справі позивачем надано рахунки -повідомлення по сплаті комунальних послуг з лютого 2015 року, де за послуги газопостачання містяться різні обсяги газу за різні місяці , як-от - за лютий 2015 671 покази лічильника, заберезень 2015 вже 609, за квітень 2015- 671; за квітень 2016-939, за травень 2016-955, липень 2016-974, серпень 2016- 983, а за вереснь 2016 - вже 1321 куб.м, за травень 2018 - 1671 куб.м.. Також ТОВ "Миколаївгаззбут" неодноразово на заяви позивача надавилися відповіді на його заяви, де розяснювалася необілність укладсти договір, зареєструватимяс в особистому кабінеті на сайті та щомісяця передавати покази лічильника та повідомлялося про розмір заборгованості ,при цьому надавалися неодноразово витяги з особового рахунку , які завжди всі різнилися між собою , як-от (взято судом вибірково ) : за серпень 2015 року зазначено в 2017 році у вересні - 8 куб.м спожитого газу, у жовтні 2017 року - зазначено 18,41 куб.м., а вже в листопаді 2019 - 36,51 куб.м; - за червень 2016 року - 84,81 куб.м., 28,64 куб.м і 56,79 куб.м. - відповідно; - за березень 2017 року - 45 куб.м, 24,04 куб.м. та 24,04 куб.м відповідно. При цьому позивач надав чеки про сплату послуг газопостачання через "приватБанк за 2017-2018 року, де у відповідних графах зазначено покази газового лічильника попередні та поточні. Квитанції про сплату за 2015-2016 року таких даних дійсно не містять. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Даною нормою встановлено способи захисту прав, а саме: способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Споживач має право: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються ст. 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 № 2246 (далі - Правила), які діяли на момент спірних правовідносин. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який є договором публічної оферти ,затверджений Постановами НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року та № 2500 від 30 вересня 2015 року. Згідно із пунктом 5.2 договору про розподіл природного газу з оператором ГРМ, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні. Комерційним вузлом обліку визначено лічильник Самгаз G -2,5, зав.№ 3619821, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаний пункт договору відповідає вимогам пункту 1 частини 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільчих систем (далі - Кодексу), згідно із яким визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Виходячи з положень ст. ст. 6, 526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з положеннями пунктів 24 та 25 розділу III постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» постачальник зобов`язаний забезпечити безперервне постачання газу в порядку, передбаченому договором, а побутовий споживач є відповідальним за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 № 2046, (зі змінами, внесеними згідно постанов КМУ станом на 15.03.2015 року), в редакції, чинній на період спірних правовідносин, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Відповідно до п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 № 2046, (зі змінами, внесеними згідно постанов КМУ станом на 15.03.2015 року), в редакції, чинній на період спірних правовідносин, споживач зобовязаний знімати фактичні показники лічильника газу. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання, порушення інших Правили (п. 34 Правил). 08 травня 2015 року набрав чинності Закон України «Про ринок природного газу», який визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (п.39 ч.1 ст.1 Закону). У спірних правовідносинах ТОВ«Миколаївгаз Збут» має статус постачальника природного газу, а [PERSON] - статус побутового споживача. Взаємовідносини постачальника із споживачем визначаються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам,затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року. Зокрема згідно п.1 розділу І Правил постачання природного газу ці Правила регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ). Відповідно до п.1 розділу ІІІ Правил підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є в тому числі наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача. Відповідно до п.13 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Аналогічні положення містить Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, згідно п.2.2 якого обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. Згідно п.4.4 Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. За змістом наведених норм обов`язковим учасником відносин по постачанню споживачу природного газу є оператор ГРМ, який визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем. Взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі побутовими споживачами, визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року, та Типовим договором розподілу природного газу,затвердженим постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року. Відповідно до п.п.8 п.3 глави 2 розділу І КГС до основних функцій Оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ. Відповідно до п.2 глави 1 розділу ІХ КГС порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до п.1 глави 4 розділу ІХ КГС визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Відповідно до 4 та 5 абзаців п.5 глави 4 розділу ІХ КГС визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Згідно п.п.5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу - облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. Отже, за змістом наведених норм постачання [PERSON] як побутовому споживачу природного газу здійснюється за обов`язковою участю оператора ГРМ, на якого законом покладено обов`язок вести облік об`єму (обсягу) споживання природного газу споживачем відповідно до умов договору розподілу природного газу. Судом встановлено, що у спірних правовідносинах статус оператора ГРМ має Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», до газорозподільної системи якого підключений позивач. Саме АТ «Миколаївгаз» як оператор ГРМ веде облік та визначає об`єм спожитого позивачем природного газу (п.4.4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам,п.п.5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу), в тому числі із застосуванням коефіцієнту приведення природного газу до стандартних умов,і доводить ці показники до постачальника ТОВ «Миколаївгаз Збут», який у свою чергу лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу згідно встановлених НКРЕКП тарифів для населення. Проведення розрахунків побутових споживачів з постачальником за спожитий природний газ згідно р. III Правил постачання, глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, здійснюються у наступному порядку: Оператор ГРМ - АТ «Миколаївгаз» визначає обєм спожитого природного газу та передає інформацію про обєм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання субєктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача -ТОВ «Миколаївгаз збут» (абз.З п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу). ТОВ «Миколаївгаз збут»,отримавши інформацію про обєми (обсяги) спожитого побутовим споживачем природного газу за відповідний календарний місять,проводить лише розрахунок його вартості. ТОВ «Миколаївгаз збут» не отримує дані про щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано від АТ «Миколаївгаз». Разом з тим, ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Тобто, згідно вимог даного Закону розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками або за встановленими нормами споживання. Споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобовязаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом пяти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обєм розподілу та споживання природного газу (алокація) по обєкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного обєму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування обєму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Згідно з пунктом 12 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила), оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання може провадитися: за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником. Порядок оплати за поставлений газ визначається в заяві-приєднанні. Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за договором на постачання природного газу через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Крім того, пунктом 13 розділу ІІІ Правил розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатись за плановими величинами середньомісячного споживання, їх значення не можуть використовуватися постачальником при здійсненні балансування газотранспортної системи України. При цьому постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу. За відхилення нарахованих сум за плановими величинами та фактичного споживання за даними Оператора ГРМ пеня не стягується. Відповідно до пункту 14 розділу ІІІ Правил періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Відповідно до положень пункту 5.5 розділу V Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, Споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; 2) за телефоном; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; 4) на електронну адресу. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу. Якщо за підсумками наступного місяця Споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Таким чином, за умови розрахунку за природний газ згідно лічильника газу, споживач зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб надавати їх Оператору ГРМ. При цьому, виключно у випадку неотримання Оператором ГРМ показань лічильника газу обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника природного газу Споживача. Оператор ГРМ зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Разом з тим, згідно з пунктом 4.11 розділу ІV Типового договору постачання якщо Споживач не погоджується з рахунком Постачальника (незгоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, Споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється. При цьому Споживач у зручний для нього спосіб (за телефоном, визначеним на сайті Постачальника, через особистий кабінет або письмово) має звернутися до Постачальника за відповідними роз`ясненнями. У разі отримання такого звернення Постачальник зобов`язується невідкладно та у термін, достатній для його аналізу (не перевищуючи терміни, встановлені законодавством), надати відповідне роз`яснення чи здійснити перерахунок Споживачу. Даючи оцінку діям відповідачів, суд виходить з наступного. За положеннями Преамбули та статті 1 Конституції України в країні проголошений принцип соціальної та правової держави. Приписами статті 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно зі статтею 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Тому принцип верховенства права є одним із головних принципів і цивільного судочинства. В цивільному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини. Відповідно до статті 8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар. Аналогічна позиція викладена в рішення Європейського суду з прав людини у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції». Так, з матеріалів справи дійсно вбачається, що позивач як споживач в порушення Правил, щомісячно не знімав фактичні показники лічильника газу та своєчасно не передава дані про обсяги спожитого газу Оператору ГРМ - до липня 2017 року . Проте і оператор ГРМ не виконав свої зобовязання стосовно того, що не рідше одного разу на шість місяців повинен здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Пояснення в судовому засіданні представника відповідача-, що покази лічильника оператор ГРМ у позивача дійсно не знімав у встановлені періоди через те, що у ПАТ "Миколаївгаз" не вистачає контролерів на всіх споживачіва м.Миколаєва - суд не може прийняти до уваги як такі, що не мають правового значення для правильного вирішення справи. Оскільки , за наведених обставин суд не може в повному обсязі та достеменно перевірити як аргументи позивача щодо неналежних розрахунків та показів лічильника газу , так і заперечення відповідачів, що наявність в різних повідомленнях, в різних витягах з особового рахунку [PERSON] , які є в матеріалах справи та на які посилається позивач, різних обємів споживання газу за одні і ті самі періоди та різної кінцевої суми боргу , і при цьому твердження ані позивач,ані відповідачів щодо розміру заборгованості в межах цього судовогог провадження в належний спосіб не спростовані - то суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання заборгованості перед ТОВ "Миколаївгаз збут" за спожитий природний газ [PERSON] в період з липня 2015 року в розмірі 4906,54 грн такою, що підлягає скасуванню, та зобов`язання ТОВ "Миколаївгаз збут" анулювати безпідставну заборгованість позивача за вказаним особовим рахунком споживача в розмірі 4906,54 грн. - за їх недоведеністю та передчасністю. Разом з тим , з огляду на вищенаведене, обсяги спожитого природного газу, визначені споживачеві [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] за вказаною адресою в період з липня 2015 року по 18 липня 2017 року не можна вважати такими, що є обгрунтовано нараховані та є доведеними.- що тягне задволення позову в цій частині позовних вимог. Згідно із п.п.6 п. 5.1. розділу V Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам споживач має право вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звірки розрахунковим даних та\\або оскаржувати їх в установленому цим Договором порядку. Оскільки АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз", незважаючи на неодноразові звернення споживача та неодноразові роз`яснення суду, так і не було складено відповідного Акту визначення розрахунку спожитого обсягу енергії природного газу (визначення його об`ємів та обсягів) побутового споживача [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] в період з липня 2015 року по 18 липня 2017 року - за плановими величинами середньомісячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців ( адже жодного належного обгрунтування нарахування нарахування об`ємів спожиого газу відповідачами суду не надано - а надано лише витягг з особового рахунку, де не зазначено взагалі з яких середньомісячних величин нараховані ци обсяги і за який період) . Як наслідок, після складання такого Акті у відповідача ТОВ «Миколаївгаз Збут» виникає обовязок провести [PERSON] перерахунок за спожитий природний газ по його особовому рахунку за період з липня 2015 року по 18 липня 2017 року на підставі наданого Акту АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" . З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Що стосується інших доводів позивача, то Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial