Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до АТ КБ «ПриватБанк» в якому просить стягнути кошти в сумі 10 300 грн. та судові витрати понесені по справі. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що він оформив у АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] . Того ж дня між позивачем та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредитний ліміт на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 25 000 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки тобто до 2020 року. Вночі 02.12.2018 року невідомими особами з платіжної картки позивача № [NUMBER] та кредитного рахунку було здійснено списання коштів, а саме 5000 грн., 15 000 грн, 15 000 грн., та 15 300 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується дублікатами квитанцій, тобто на загальну суму 50 300 грн. з яких 10 300 грн. були особистими коштами позивача, які знаходились наданому рахунку. Решта коштів в сумі 40000 були кредитними коштами відповідача, із яких 25 000 грн. кредитний ліміт по картковому рахунку і 15 000 грн. миттєва розстрочка яка була оформлена шахраями вночі 02 грудня 2018 року. Виявивши несанкціонований доступ до платіжної картки позивач зателефонував на гарячу лінію відповідача з повідомленням про шахрайській дії невідомих осіб. 04.12.2018 року позивач звернувся до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області з заявою щодо вчинення шахрайських дій, на підставі якої було внесено до ЄРДР за № 12018270210002007 відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування. В січні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення власних коштів, які знаходились на картковому рахунку та припинення нарахування відсотків та пені за користування кредитом по картковому рахунку № [NUMBER] , однак відповідач письмової відповіді не надав. Жодними своїми діями чи бездіяльністю позивач не сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Крім того, після виявлення безпідставного списання коштів з кредитної картки виданої на ім`я позивача, останній невідкладно повідомив відповідача та правоохоронні органи про цей факт, тому вважає, що є всі підстави для повернення відповідачем незаконно списаних коштів з кредитної картки № [NUMBER] . Проте відповідач відмовив в поверненні коштів не мотивуючи прийняте рішення, а тому позивач вимушений звернутися до суду із відповідним позовом. 17.05.2019 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що 29.11.2016 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» в письмовій формі укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання позивачем Заяви про приєднання до Умов та Правил про надання банківських послуг у ПриватБанку, які були затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 «Про затвердження Умов та Правил надання банківських послуг для ПриватБанку та всіх дочірніх банків». [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Правовідносини у сфері функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, проведення переказу коштів у межах України, відповідальності суб`єктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Постановою Правління НБУ від 05.11.2014 №705 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів». Так, відповідно до п. 14.12 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», держатель спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Відповідно до п.14.16 ст. 14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач. Тобто держатель карти несе відповідальність за всі операції, шо супроводжуються авторизацією, включаючи операції, шо супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою. У разі якщо Держатель дає згоду на проведення операцій з картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесеними на карті даними. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Крім того пунктами 5, 6, 9 розділу 6 Постанови Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» визначено, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Клієнт самостійно зобов`язаний інформувати Банк, а також правоохоронні органи про факти втрати картки, стікера PaуPass. ПІНа. SIM-картки мобільного телефону або про їх незаконне використання. У разі настання вищезазначених випадків необхідно звернутися до відділення Банку або за телефонами 3700 Ібезкоштовної по Україні. [NUMBER] ( для дзвінків з- за кордону) (п. п. 1.1.2.1.13 Умов та Правилі. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов"язаний: Пункт. 1.1.2.1.12. Вживати заходів щодо запобігання втрати (розкрадання) Карток, ПІНа і персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання. 1.1.2.1.13.1. У випадку заперечення власником картки операцій, здійснених з використанням карток, стікеру PayPass або інформації, нанесеної на картці, власник картки зобов`язаний протягом тридцяти днів з моменту утримання грошових коштів з рахунка звернутися в Банк і заявити про операції, що оскаржуються, і про причини заперечування, подати письмову заяву (у разі якщо вирішення питання передбачає таку необхідність). 1.1.2.1.14. У випадку якщо держателю картки відомі факти про незаконне використання картки, держатель картки зобов`язаний у триденний термін після усної заяви про втрату картки, стікера PayPass, ПІНа надати в Банк докладний виклад обставин втрати картки, стікера PayPass і/або ПІНа і відомі факти про їх незаконне використання. 1.1.2.1.15. Письмово доручати Банку постановку картки до СТОП-листа платіжної системи. 1.1.2.1.21. Негайно повідомляти Банк шляхом дзвінка до Колл-центру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту, про втрату/викрадення карти, стікера PayPass, SIM -картки мобільного телефону, несанкціоновані транзакції за його рахунками (а також за рахунками 3-х осіб) 1.1.5.29. Держатель несе відповідальність за всі операції, шо супроводжуються авторизацією, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою. 1.1.5.5. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів. 1.1.5.13 Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції шо супроводжуються авторизацією, до моменту подання письмової заяви Клієнта про блокування картки/рахунку на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. 1.1.5.14 Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених ними Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації. Всі операції за 02.12.2018 року по здійсненню переказів з карткового рахунку позивача проводилися через систему дистанційного обслуговування Internet Banking Приват24 (п. 2.3.2 Умов та Правил ) з відповідною ідентифікацією клієнта через проведення аутентифікації та верифікації. Відповідно до п.2.3.2.3.2.6. Умов та Правил, Банк зобов`язаний прийняти до виконання Дистанційні Розпорядження, оформлені і підтверджені належним чином. Дистанційне Розпорядження вважається переданим Клієнтом і прийнятим Банком до виконання, якщо Клієнт: -Для доступу в Систему ввів правильні Логін Клієнта (номер мобільного телефону ) і Пароль клієнта; -Підтвердив вхід одноразовий пароль ОТР, який прийшов на мобільний телефон Клієнта; - Підтвердив Дистанційне Розпорядження одноразовий пароль ОТР, який прийшов на мобільний телефон Клієнта. Кожен переказ коштів був проведений з правильним введенням Логіну і Паролю користувача, а також динамічних паролів, які надходили на номер мобільного телефону - [NUMBER] , який вказаний ним особисто в Анкеті-заяві від 29.11.2016 року. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в підстав викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні посилаючись на обставини викладені у відзиві. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.11.2016 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого, банк надав кредитний ліміт на платіжну картку № [NUMBER] в розмірі 25 000 грн. з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами Банку" становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг.(а.с.28) 02 грудня 2018 року з карткового рахунку позивача № [NUMBER] було списано на рахунок [PERSON] грошові кошти а саме: а саме 5000 грн. (дублікат квитанції Р24А746429454817021 ), 15 000 грн, (дублікат квитанції Р24А746430064393421 ), 15 000 грн. (дублікат квитанції Р24А746430446342621 ), та 15 300 грн. (дублікат квитанції Р24А746431183983131 ). 16.01.2019 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про повернення на його картковий рахунок, безпідставно перераховані кошти 2 грудня 2018 року в період часу 02:50 до 03:15 з карткового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором; Відповідно до частини третьої статті 6 Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, (а.с. 32-60) клієнт зобов"язаний: Пункт. 1.1.2.1.12. вживати заходів щодо запобігання втраті (викраденню ) Карток, стікера PayPass, ПІНа і персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання. 1.1.2.1.13.1. У випадку заперечення власником картки операцій, здійснених з використанням карток, стікеру PayPass або інформації, нанесеної на картці, власник картки зобов`язаний протягом тридцяти днів з моменту утримання грошових коштів з рахунка звернутися в Банк і заявити про операції, що оскаржуються, і про причини заперечування, подати письмову заяву (у разі якщо вирішення питання передбачає таку необхідність). 1.1.2.1.14. У випадку якщо держателю картки відомі факти про незаконне використання картки, держатель картки зобов`язаний у триденний термін після усної заяви про втрату картки, стікера PayPass, ПІНа надати в Банк докладний виклад обставин втрати картки, стікера PayPass і/або ПІНа і відомі факти про їх незаконне використання. 1.1.2.1.15. Письмово доручати Банку постановку картки до СТОП-листа платіжної системи. 1.1.2.1.21. Негайно повідомляти Банк шляхом дзвінка до Колл-центру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту, про втрату/викрадення карти, стікера PayPass, SIM -картки мобільного телефону, несанкціоновані транзакції за його рахунками (а також за рахунками 3-х осіб) 1.1.5.29. Держатель несе відповідальність за всі операції, шо супроводжуються авторизацією, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою. 1.1.5.5. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів. 1.1.5.13 Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції шо супроводжуються авторизацією, до моменту подання письмової заяви Клієнта про блокування картки/рахунку на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. 1.1.5.14 Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених ними Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації. За таких обставин, суд вважає, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації про рахунки, Карту, контрольну інформацію відправлену в SMS - повідомленні ПІН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobileBanking . Таким чином, враховуючи, що операції з переказу коштів, які були здійснені 02 грудня 2018 року через систему дистанційного обслуговування InternetBanking Приват 24 з відповідною ідентифікацією клієнта через проведення аутентифікації та верифікації, які відомі тільки власнику картки, АТ КБ «приват Банк» не повинен нести відповідальність за дану операцію. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 10липня 2019 року по справі №61-23040св18

Outcome: dismissed