Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Ямпільська районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації, діючої в інтересах дитини, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав, мотивувавши свої вимоги тим, що з 01.07.2008 року на обліку Служби у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації перебуває [PERSON], [INFO], через неналежне виконання матірю батьківських обовязків, зловживання нею спиртних напоїв. Мати [PERSON], [INFO], є одинокою матірю по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Також сімя [PERSON] з 2008 року перебуває на обліку виконкому Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області через ухилення матері від виконання батьківських обовязків стосовно своєї дитини. [PERSON] не працює, на обліку в Ямпільському районному центрі зайнятості не перебуває, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та перебуває на "Д" обліку у лікаря-наролога з діагнозом "хронічний алкоголізм", проживає за рахунок державної допомоги, яку отримує як одинока матір та виплат на дитину-інваліда. За період перебування дитини на обліку, Службою у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації, представниками Дружбівської міської ради, Ямпільським районним центром для сімї, дітей та молоді з [PERSON] постійно проводилася профілактично-попереджувальна робота щодо необхідності належного виконання батьківських обовязків та про відповідальність за їх невиконання, а саме: про підстави позбавлення матері батьківських прав або відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав. Стан виконання батьківських обовязків [PERSON] неодноразово розглядався на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Ямпільської районної державної адміністрації, яка має повноваження дорадчого органу. За результатами засідань комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] неодноразово попереджалася про позбавлення її батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав у разі продовження невиконання батьківських обовязків через зловживання спиртними напоями. Крім того, малолітній [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом з діагнозом "помірна розумова відсталість", тому потребує посиленого виховного впливу з боку матері, а саме: створення належних умов для забезпечення дитині адаптування до соціального середовища, загальноприйнятих норм поведінки дитини в повсякденному житті, дитина погано розмовляє, у неї бувають приступи епілепсії, що потребує посиленого контролю з боку матері, проте [PERSON] продовжує зловживати спиртними напоями, не забезпечувати дитині належне виховання та, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вона не завжди може контролювати стан здоровя свого сина, що може призвести до загрози його здоровю та життю. Проведено профілактичну роботу з [PERSON] з питань виховання дитини, дотримання належного санітарного стану в будинку, забезпечення дитині адаптування до соціального середовища та загальноприйнятих норм поведінки в повсякденному житті, проте це не дало позитивних результатів. За неналежне виконання батьківських обовязків [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. До того ж, 27.03.2017 року комісією з питань захисту прав дитини Ямпільської районної державної адміністрації винесено рішення про доцільність відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], у його матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. 21.04.2017 року Службою у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації надано висновок про доцільність відібрання дитини у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. В звязку з чим, просили суд заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача, діюча на підставі довіреності від 10.03.2017 року, в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позові, та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проте заперечувала щодо їх задоволення, оскільки її малолітній син є дитиною-інвалідом, відібрання його від матері буде мати важкі наслідки як для дитини, так і для неї, тому просила суд позов не задовольняти та не відбирати у неї сина, обіцяла стати на шлях виправлення. Третя особа, представник виконавчого комітету Дружбівської міської ради, діючий на підставі довіреності б/н від 24.05.2017 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що дійсно [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків; неодноразово виконкомом Дружбівської міської ради Ямпільського району були встановлені факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обовязків, та на даний час [PERSON] стала на шлях виправлення: виконує роботи з благоустрою по Дружбівській міській раді, не зловживає спиртними напоями. Вважав, що дитину треба залишити матері. В судовому засіданні було встановлено, що з 01.07.2008 року на обліку служби у справах дітей Ямпільської райдержадміністрації перебуває [PERSON], [INFO], як дитина, відносно якої є загроза скоєння фізичного насильства з боку матері (витяг з наказу №34 від 01.07.2008 року, а.с.8). Мати дитини, [PERSON]М,, [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. По відношенню до сина [PERSON], [INFO], є одинокою матір'ю (відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а.с.5,6) та отримує як одинока мати соціальну допомогу на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1305,20 грн., державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам в сумі 155,50 грн та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям в сумі 441,33 грн. (довідка УСЗН Ямпільської РДА від 29.08.2016 року, а.с.69). З актів обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою: вул. Шкільна, 7/1, м. Дружба, Ямпільського району, Сумської області від 19.03.2009 року, від 17.07.2009 року, від 30.11.209 року, від 25.08.2001 року, від 07.07.2012 року, від 13.09.2012 року, від 11.12.2012 року, від 13.02.2013 року, від 23.10.2014 року, від 21.05.2015 року, від 28.05.2015 року, від 10.09.2015 року, від 04.02.2016 року, від 13.07.2016 року, від 14.07.2016 року, від 20.07.2016 року (а.с.84-99), вбачається, що будинок складається з 3 кімнат: в будинку прибрано, є всі необхідні меблі старого зразку, проте на момент останньої перевірки спальне місце, ліжко, розсипалось. У дитини є сезонний одяг, відсутнє окреме місце для спання, продуктами харчування забезпечені, обладнаний куточок для навчання дитини відсутній (а.с.99). Крім того, згідно акту обстеження умов проживання сімї [PERSON] від 16.03.2017 року (а.с.104), встановлено, що на момент перевірки за місцем проживання малолітнього [PERSON], [INFO], в квартирі було брудно, речі розкидані, міжкімнатні двері розбиті, на підлозі лежало розбите скло, в приміщенні стояв неприємний запах; на столі, де готується їжа брудно, немитий посуд, наготовлена їжа відсутня; місця для спання та постільна білизна для дитини відсутні; від [PERSON] відчувався запах спиртного та і вона сама підтвердила факт вживання спиртних напоїв, мала занедбаний вигляд; малолітній [PERSON] був в занедбаному стані: обличчя та руки брудні, одяг також був брудним та мав неприємний запах. Згідно довідок КЗ "Ямпільська ЦРЛ" від 01.06.2009 року, від 01.11.2011 року, від 06.06.2013 року, від 14.07.2015 року, від 25.08.2016 року, від 30.03.2017 року (а.с.18-24) встановлено, що [PERSON] перебуває на "Д" обліку в наркологічному кабінеті КЗ "Ямпільська ЦРЛ". Згідно висновку про стан здоровя, фізичний та розумовий розвиток дитини від 27.03.2014 року (а.с.38), витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 17.06.2014 року №72/124 (а.с.39), медичного висновку №17 про дитину інваліда віком до 18 років від 16.09.2014 року (а.с.40), медичного висновку №9 про дитину інваліда віком до 18 років від 28.09.2012 року (а.с.41), довідки Дружбівської міської лікарні від 03.04.2017 року (а.с.45) встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на "Д" обліку з приводу діагнозу "Затримка психічного розвитку (ЗПР). Епілепсія, генералізована форма, тоніко-клонічні напади. Помірна розумова відсталість". Згідно характеристики, наданої Дружбівським навчально-виховним комплексом: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області, від 03.04.2017 року №117 (а.с.49) встановлено, що [PERSON], [INFO], навчається за індивідуальною формою на основі програми для спеціальних загальноосвітніх закладів для розумово відсталих дітей в 2 класі. В учня рівень сформованості навчальних здібностей та рівень мотивації низький. Переважає ігрова мотивація. Дитина не вміє зосереджуватись протягом уроку навіть на цікавому, відволікається на будь-який зовнішній подразник. Не вміє працювати самостійно, тому рівень навчальних досягнень учня за програмою навчання низький. Характер дитини проявляється відповідно до ситуації, буває лагідною, доброю, реагує на вчителя, його пропозиції, але частіше проявляє агресію, відмовляється виконувати завдання, ігнорує зауваження. Згідно характеристик, виданих Дружбівською міською радою Ямпільського району Сумської області від 11.05.2011 року, від 13.08.2015 року, від 30.08.2016 року, 05.04.2017 року (а.с.12-15) встановлено, що [PERSON] на даний час ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, основним джерелом доходу сімї є соціальна допомога, яку остання отримує на дитину. [PERSON] схильна до зловживання спиртних напоїв. З 2008 року сімя [PERSON] перебуває у виконкомі міської ради, як сімя, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обовязків стосовно своєї неповнолітньої дитини. На протязі серпня 2016 року лютого 2017 року [PERSON] періодично зловживала спиртними напоями, не забезпечувала дитині належного виховання, в повному обсязі не сприяла розумовому розвитку дитини тобто виконувала свої батьківські обовязки в міру своїх можливостей. Рішенням виконавчого комітету міської ради №7 від 30.03.2017 року [PERSON] була попереджена про відібрання у неї дитини без позбавлення батьківських прав у разі неналежного виконання батьківських обовязків. Стан виконання батьківських обовязків [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], 17.04.2008 року, розглядався на засіданнях виконкому Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області (рішення виконкому Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області від 31.10.2008 року №3, від 27.01.2011 року №3, а.с.27,28). Проведено профілактичну роботу з [PERSON] з питань виховання дитини, дотримання належного санітарного стану в будинку, забезпечення дитині адаптування до соціального середовища та загальноприйнятих норм поведінки в повсякденному житті, проте це не дало позитивних результатів. За неналежне виконання батьківських обовязків [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП в період часу з квітня 2008 року до березня 2017 року (витяг з ІПС "Армор", наданий Ямпільським відділенням поліції ГУНП в Сумській області, (а.с.10-11). Так, 27.03.2017 року комісією з питань захисту прав дитини Ямпільської районної державної адміністрації винесено рішення про доцільність відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], у його матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.37). 21.04.2017 року Службою у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації надано висновок про доцільність відібрання дитини у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.105). Крім того, свідок [PERSON], інспектор Ямпільського відділення поліції ГУНП в Сумській області, в судовому засіданні підтвердив факт неодноразового притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.184 КУпАП, та факт зловживання нею спиртних напоїв. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно статтей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року за № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 року, Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст.150 СК України. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року (справа «Савіни проти України»), право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, передбачену ст.8 Конвенції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач позов визнала частково, суд приймає часткове визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. Що ж до наданих відповідачем документів, а саме: трудових угод від 11.05.2017 року та від 01.06.2017 року (а.с.133,147), копії трудової книжки (а.с.148), консультаційних довідок, виданих Шосткинським міжрайонним наркодиспансером (а.с.131,132,146), то суд в порядку ст.212 ЦПК України оцінює їх критично, як намагання відповідачки уникнути від відповідальності. Як вбачається з копії трудової книжки, яку надала відповідач (а.с.148), [PERSON] в період часу з 2011 року по 2017 рік працювала лише з 01.08.2011 року по 12.08.2011 року та з 23.04.2012 року по 08.05.2012 року. Крім того, медичні консультаційні довідки, видані Шосткинським міжрайонним наркодиспансером від 29.03.2017 року та від 06.06.2017 року (а.с.131,132,146), надані відповідачем, стверджують лише про те, що 29.03.2017 року та 06.06.2017 року у [PERSON] ознак алкогольної інтоксикації не виявлено, проведено розяснювальну бесіду. Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, суд вбачає за необхідне відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO], від матері [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відібрання дитини без позбавлення батьківських прав не позбавляє від обовязку утримувати дитину, у відповідності з ч.2 ст.166 СК України, суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] на користь органу опіки і піклування Ямпільської райдержадміністрації Сумської області аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи інтереси малолітнього [PERSON], суд вважає за необхідне позовні вимоги Ямпільської районної державної адміністрації про відібрання дитини від [PERSON] без позбавлення батьківських прав, задовольнити та відібрати від відповідача її малолітнього сина без позбавлення її батьківських прав, а також стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу.

Outcome: approved