Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 3000грн. щомісячно, на період навчання з 17.09.2019р. і до 31.05.2021р., посилаючись на те, що з 01.09.2019р.він навчається на третьому курсі університету на платній основі; за навчання сплачує його мати; відповідач є його батьком, проте матеріально йому не допомагає, хоча є працездатним, а він потребує допомоги від батька оскільки своїх доходів не має. Відповідач не з`явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Неявка відповідача неодноразова. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір?ю - [PERSON] . Із довідки від 11.09.2019р. № 179/30 встановлено, що [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання факультету економіки, менеджменту та психології Київського національного торговельно-економічного університету. Зарахований на навчання наказом від 06.08.2019р. № 2020 за кошти фізичних або юридичних осіб. Термін закінчення навчання освітнього ступеня "бакалавр" червень 2021р. Згідно договору про навчання від 16.08.2019р. [PERSON] вступив на навчання до КНТЕУ на 3 курс, термін навчання 1 рік 10 місяців. Загальна вартість освітньої послуги 44650,00грн. Замовник вносить плату в два етапи: з курс (з 01.09.2019р. по 31.08.2020р.) 21260,00грн.; 4 курс (з 01.09.2020р. по 30.06.2021р.) 23390,00грн. Згідно платіжних доручень від 16.05.2019р. та 16.08.2019р. [PERSON] сплатила за навчання сина 10630грн. за перше півріччя. Статтями 198, 199 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У ч. 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.182 - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15, зазначається, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, позивач, повнолітній син відповідача, є таким, що потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки не досяг 23 річного віку і продовжує навчання на платній основі, відсутні відомості про наявність у нього своїх власних доходів. Тому він має право на отримання допомоги від батька, а батько є працездатним, принаймні іншого не довів, і має можливість надавати синові таку допомогу на період його навчання. Згідно ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет" у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень. Згідно ст. 8 ЗУ "Про державний бюджет" мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня 2020 року становить - 4723 грн. При визначенні розміру аліментів, що стягуватимуться з відповідача на період навчання суд враховує, суд враховує встановлений законом прожитковий мінімум, і визначений законом гарантований розмір аліментів у розмірі прожиткового мінімуму, і що для визначення особи такою, що не потребує матеріальної допомоги, особа має бути забезпечена на рівні мінімального прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Суд враховує, що закон не передбачає окремого стягнення додаткових витрат на дорослого сина, що навчається, але разом з тим враховує , що навчання на платній основі, і батьковим обов`язком також є прийняти участь в оплаті навчання для сина. При таких обставинах суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., що фактично відповідатиме прожитковому мінімуму на одну особу, і буде певною допомогою для оплати навчання. Суд разом з тим не вбачає підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі, враховуючи, що відповідач працездатний, інших утриманців не має, відзив не подав, не довів наявності у нього будь-яких обставин, які б не дозволяли йому сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у більшому, заявленому позивачем розмірі 3000 грн., оскільки позивачем не надано ніяких доказів наявності у відповідача такого доходу, який би був достатнім для сплати аліментів у вказаному ним розмірі. Згідно ст.191 СК аліменти за загальним правилом присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 17.09.2019р. і до закінчення навчання (31.05.2021р.), враховуючи, що 23-річного віку син сторін досягне пізніше вказаної дати. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 12,13, 81, 206, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України, ст.ст. 198, 199, 200 СК України, суд -

Outcome: partial