Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

18.02.2013 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) про стягнення суми матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 29.09.2012 року о 11 годині 30 хвилин на перехресті вул. Советская і пров. Советский в с. Дробишево Краснолиманської міської ради Донецької області відбулася ДТП за участю автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5, н/з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та HONDA DIO без н/з, під керуванням [PERSON]. В наслідок ДТП автомобіль і мопед зазнали механічні ушкодження, водій мопеда HONDA DIO [PERSON] та пасажир мопеда [PERSON] отримали легкі тілесні ушкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія мопеда [PERSON], яка порушила пункти 10.1 і 10.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДД України). Порушень вимог ПДД України під час ДТП з боку [PERSON] постановою Микитівського районного суду Донецької області від 09.11.2012 року не встановлено, що стало підставою для закриття провадження по адміністративній справі за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення. З урахуванням того, що обов'язкова цивільно-правова відповідальність водія мопеду [PERSON] не була застрахована, позивач [PERSON] просила стягнути з МТСБУ заподіяну їй пошкодженням автомобіля майнову шкоду в розмірі 13174,54 грн., яка складається з вартості відновлюваного ремонту в розмірі 12554, 54 грн. та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 620 грн., а також стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 20 березня 2013 року [PERSON], [PERSON], та [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], ПАТ «Страхова група «ТАС» (далі ПАТ «Страхова група «ТАС») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. [PERSON] - водій мопеда HONDA DIO, вважаючи, що ДТП сталось з вини водія автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5, н/з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] просила стягнути солідарно з [PERSON] і ПАТ «Страхова група «ТАС» заподіяну моральну шкоду в розмірі 10000 грн. [PERSON] просив стягнути солідарно з [PERSON] і ПАТ «Страхова група «ТАС» майнову шкоду, яка складається з вартості знищеного мопеда в сумі 2560 грн. і 330 грн. збитків заподіяних проведенням автотоварознавчого дослідження та моральної шкоди в розмірі 5000 грн., обґрунтував свої вимоги тим, що він є власником мопеда HONDA DIO, яким керувала [PERSON] [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] [INFO], просила стягнути на її користь з [PERSON] і ПАТ «Страхова група «ТАС» солідарно 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дитині в наслідок отримання при ДТП тілесних ушкоджень. Підставу солідарну відповідальність [PERSON] і страхової компанії [PERSON], [PERSON] та [PERSON] обґрунтували тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 [PERSON] була застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС». Ухвалою суду від 29.04.2013 року зазначені позови були об'єднані в одно провадження (а.с 74 т.1). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що 29 вересня 2012 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 реєстраційний №? [NUMBER], зі швидкістю близько 50-55 км/год, на відстані приблизно 1 метра від правого краю проїзної частини по вул. Совєтська сел. Дробишеве Краснолиманського району. Приблизно за 70-100 метрів від перехрестя вул. Совєтська і провул. Совєтський, який дорожним знаком «1.22 Перетин з другорядною дорогою» не обладнаний, вона помітила попереду мопед, яким керувала [PERSON], який рухався зі швидкістю приблизно 20-30 км/г, на відстані приблизно 0,1-0,2 метра від правого краю проїзної частини дороги. Оскільки [PERSON] не включила покажчик лівого повороту і не почала завчасно, згідно з Правилами дорожнього руху України, зміщуватися в крайнє ліве положення, вона зробила висновок, що [PERSON] буде продовжувати рух вперед. Не бажаючи порушувати Правила дорожнього руху, здійснивши обгін мопеда на перехресті, вона, зрушивши приблизно на 2 метри вліво, продовжила рух вперед. В той час коли [PERSON], рухалась на відстані 0,1-0,2 метра від лівого краю проїзної частини дороги, [PERSON], зненацька невключивши покажчик лівого повороту, з відстані приблизно 20-25 метрів від місця майбутнього зіткнення, під кутом 90 градусів, почала виконувати поворот вліво. Щоб уникнути зіткнення, вона різко повернула кермо вліво та застосувала екстрене гальмування, у наслідок чого сталося зіткнення правою передньою стороною автомобіля з заднім колесом мопеда з лівої сторони; вважає, що на проїжджій частині дороги не позначилися сліди гальмування автомобіля в зв'язку з тим, що автомобіль обладнаний системою "АБС". Вартість відновлюваного ремонту в розмірі 12554, 54 грн. визначена на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження за проведення кого вона понесла витрати в розмірі 620 грн. На час розгляду справи ремонтно-відновлювані роботи автомобіля проведені. З урахуванням того, що обов'язкова цивільно-правова відповідальність водія мопеду [PERSON] не була застрахована, просила стягнути з МТСБУ заподіяну майнову шкоду з тих підстав, що вважає, що відповідно до ПДД України мопед є двоколісним транспортним засобом. Однак при звернені до МТСБУ з заявою про страхове відшкодування їй було відмовлено в проведенні страхових виплат з тих підстав, що відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для мопеду не встановлено коригуючого коефіцієнту. [PERSON], вважаючи дії МТСБУ неправомірними просила позовні вимоги до МТСБУ задовольнити. Заподіяну моральну шкоду розмірі 10000 грн., яку просила стягнути з відповідача [PERSON] обґрунтувала тим, що після ДТП у неї з'явилась нервозність, дратівливість, порушився сон, підвищився артеріальний тиск, створилась несприятлива сімейна атмосфера, що підтверджується довідкою доданою до позовної заяви. Крім того, просила стягнути з відповідача [PERSON] понесені судові витрати за надання послуг адвоката в розмірі 500 грн. Представник позивача адвокат [PERSON] який діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги (а.с. 62, 63, 138 т.1), підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що 29.09.2012 р., об 11 годині 30 хвилин вона, керуючи мопедом HONDA DIO без д/н, рухалась по автодорозі вул. Совєтська, с Дробишево Краснолиманського району Донецької області, зі швидкістю 20 км/г, з боку м. Красний Лиман в напрямку с Шандриголове Краснолиманського району. В якості пасажира на сидінні мопеда, позаду неї, знаходився її онук - [PERSON], [INFO]. Керований нею мопед рухався на відстані близько 1м від правого краю проїжджої частини. Рухаючись у вказаному напрямку, і наближаючись до перехрестя автодоріг вул. Совєтськой та провулку Совєтський, вона ввімкнула покажчик лівого повороту, та почала зміщуватися вліво, оскільки їй потрібно було заїхати в магазин "Юлія", розташований за перехрестям вказаних автодоріг. На той момент, її мопед знаходився на відстані 1,5-2 м від правого краю дороги. Позаду неї рухалися легкові автомобілі, без зміни напрямку свого руху. Коли [PERSON] наближалася до середини проїжджої частини, її обігнав легковий автомобіль. Після чого вона подивилася в дзеркало заднього виду, та побачила білий автомобіль (як пізніше з'ясувалося - автомобіль «Фольксваген» під керуванням водія [PERSON]), який рухався позаду неї на відстані 45-50 м. При цьому на вказаному автомобілі не було ввімкнено покажчиків повороту, які б свідчили, що водій вказаного автомобіля знаходиться в стані обгону чи випередження. [PERSON] розраховуючи, що встигає виконати маневр повороту ліворуч, і те, що на перехресті обгін заборонено, виїхала на зустрічну смугу руху, де відчула удар в задню ліву частину мопеду. З моменту зміни напрямку свого руху до місця зіткнення, водій мопеду [PERSON] проїхала близько 17 м. зі швидкістю 20 км/г. Просила стягнути солідарно з [PERSON] і ПАТ «Страхова група «ТАС» заподіяну в наслідок ДТП моральну шкоду в розмірі 10000 грн., яку обґрунтувала тим, що вона отримала тілесні ушкодження , які спричини їй фізичний біль та страждання , суттєво змінили її склад життя,потребували і потребують додаткових зусиль для організації побуту. Крім просила вирішити питання про стягнення судових витат по сплаті судового збору та витрат на послуги адвоката. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити. навів доводи аналогічні викладеним в позовній заяві, заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000 грн. обґрунтував душевними стражданнями, пов'язаними з самим фактом знищення належного йому мопеда, можливість користування яким він втратив та душевними хвилюваннями за стан здоров'я дружини [PERSON] і онука [PERSON], які постраждали в наслідок ДТП, в наслідок чого погіршився його психоемоційний стан. що негативно вплинуло на відносини з членами родини. [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] [INFO], в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, в обґрунтування яких навела доводи аналогічні викладеним в позовній заяві. Просила стягнути на її користь з [PERSON] і ПАТ «Страхова група «ТАС» солідарно 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дитині в наслідок отримання при ДТП тілесних ушкоджень, яку обґрунтувала тим, що син отримав важку психологічну травму, з дня ДТП й до теперішнього часу він боїться знаходитися та переміщуватися у будь якому транспортному засобі, відмовляється носити одяг в якому був одягнутий в момент ДТП,боїться залишатися на вулиці без дорослих. Тривалий час у дитини був неспокійний сон , внаслідок чого він став дратівливим та постійно відчував втому. Представник [PERSON], [PERSON] і [PERSON] адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордерів і договорів про надання правової допомоги ( а.с. 112-116 т.1) позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України, яке належним чином було повідомлено про час і місце розгляду справи телефонограмою (а.с. 149 т.1), представника в судове засідання не направило, надало суду заперечення на позовну заяву, в якому з посиланням на відсутність підстав для задоволення позову, просило розглянути справу без участі представника судових засіданнях (а.с. 70-71 т.1). Відповідач , Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», яке належним чином було повідомлено про час і місце розгляду справи телефонограмою (а.с. 150 т.1),, представника в судове засідання не направило. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що очевидцями ДТП не були, прибули на місце події пізніше, бачили розташування транспортних засобів. Свідок [PERSON] пояснив суду, що, рухаючись 29.09.2012 року по вул. Советськой позаду автомобіля ВАЗ 2103 був свідком події під час якої автомобіль VOLKSWAGEN зіткнувся з задньою частиною мопеда під керування [PERSON]. Суд, вислухавши в судовому засіданні сторони та їх представників, свідків, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, які регулюються ст. 1166, 1167, 1188 ЦК України і Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, в редакції від 08.01.2012 року, яка діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.09.2012 року. Судом встановлено, що 29.09.2012 року о 11 годині 30 хвилин на перехресті вул. Советская і пров. Советский в с. Дробишево Краснолиманського району Донецької області відбулася ДТП за участю автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с. 10 т.1), під керуванням власника транспортного засобу та мопеда HONDA DIO без номерного знаку, який належить [PERSON] (а.с. 107 т.1), під керуванням [PERSON] В наслідок ДТП автомобіль і мопед зазнали механічні ушкодження, водій мопеда HONDA DIO [PERSON] та пасажир мопеда [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Так відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №04/01 від 24 січня 2013 року вартість майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 [PERSON] складає 12 554 грн. (а.с.12-38). Відповідно квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 12 січня 2013 року [PERSON] за проведення зазначеного автотоварознавчого дослідження понесла витрати в сумі 620 грн. (а.с. 11 т.1). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» , поліс № АВ /6989022 , строк дії договору з 01.06.2012 року по 31.05.2013 року (а.с. 39 т.1). Заява про ДТП, яка сталася 29.09.2012 року за участю застрахованого автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 була подана [PERSON] до ПАТ «Страхова група «ТАС» в установлений законом строк (а.с. 42 т.1). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 050 від 04.03.2013 року вартість відновлюваного ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу деталей) мопеда HONDA DIO на час проведення дослідження складає 4923,95 грн.. Вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику мопеда HONDA DIO визначена в розмірі його ринкової вартості в сумі 2560 грн. (а.с.100-104 т.1). Відповідно квитанції до прибуткового касового ордеру №023 від 04 березня 2013 року [PERSON] за проведення зазначеного автотоварознавчого дослідження поніс витрати в сумі 330 грн. (а.с. 99 т.1). Відповідно до акту судово-медичного дослідження №306 медичних документів від 05.10.2012 року у [PERSON] при зверненні за медичною допомогою 29.09.2012 року мались тілесні ушкодження: забій лобу, правого передпліччя, грудної клітини зліва, які могли утворитися від удару о тупі предмети, чим могли бути виступаючи частини дорожнього покриття при падінні потерпілої з мопеда під час ДТП. які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 181 т.1). Згідно з актом судово-медичного дослідження №307 медичних документів від 05.10.2012 року у пасажира мопеда HONDA DIO [PERSON] 2002 року народження. матір'ю якого є позивач [PERSON] (а.с 94 т.1), 29.09.2012 року мались тілесні ушкодження: забій лівого плечового суглоба, який міг утворитися від удару о тупі предмети, чим могли бути виступаючи частини дорожнього покриття при падінні потерпілого з мопеда під час ДТП, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 184 т.1). Постановою інспектора ОДАІ Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області Бахова С.С. від 09.10.2012 року прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом отримання легких тілесних ушкоджень [PERSON] і [PERSON] Під час проведення перевірки було встановлено порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 10.1., 12.3. Правил дорожнього руху України та невідповідність в діях водія мопеда [PERSON] пунктів 2.1. «а», 2.9 «в», 10.1. і 10.4. Правил дорожнього руху України (а.с. 7 т.1) Постановою судді Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області Орчелота А.В. від 09 листопада 2012 року справа про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП була закрита у зв'язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення (а.с. 8 т.1). Постановою Апеляційного суду Донецької області від 12 березня 2014 року зазначена постанова Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 09 листопада 2012 року скасована, провадження по справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Питання чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача судом не вирішувалось (а.с __ т.2) Адміністративний матеріал по факту ДТП відносно [PERSON] до Краснолиманського міського суду не надходив і не розглядався (а.с. 108 т.1). Відповідно до висновків судової транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи №5191-5192 від 21 листопада 2013 року : 1) Спростувати експертним шляхом відомості, які повідомили водії [PERSON] та [PERSON] про розвиток про розвиток події пригоди не виявилося можливим. 2) По показанням водія автомобіля VOLKSWAGEN Т-5 [PERSON]: - з моменту, коли мопед почав змінювати напрямок руху ліворуч, дорожня обстановка змінилася і набула ознак небезпеки, що потребувало від неї негайного прийняття заходів к зменшенню швидкості аж до зупинки, відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху; - в умовах події варіанта №4 (таблиця №1) - при швидкості руху мопеда 20 км/г, швидкості руху автомобіля -55 км/г ; віддалення автомобіля від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки на відстані 37 м і зупиночного шляху автомобіля 37,1 м у водія [PERSON] була відсутня технічна можливість запобігти зіткнення з мопедом і відповідно в її фактичних діях не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху; яки б знаходилися в причинному зв'язку з настанням події ДТП. У всіх інших п'ятнадцяті варіантах, наведених в таблиці №1 (а.с 4 зворотній бік т.2), [PERSON] мала технічну можливість запобігти подію шляхом прийняття заходів екстреного гальмування з зупинкою до місця контакту, тому її фактичні дії не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху; - дії водія мопеда [PERSON] регламентувалися технічними вимогами п.п. 9.2 «б»; 9.4; 10.1; 10.3 і 10.4 Правил дорожнього руху, згідно з якими безпосередньо маневр лівого повороту водій [PERSON] повинна була здійснювати з крайнього лівого положення на проїжджий частині дороги даного напрямку і дати дорогу автомобілю VOLKSWAGEN Т-5 [PERSON], котрий слідував позаду в попутному напрямку, по лівому ряду. Перестроюванню і лівий ряд мала передувати подача попереджувального сигналу покажчиком лівого повороту; - в умовах даного варіанту події водій [PERSON] мала технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху. 3) По показанням водія мопеда [PERSON]: - в даному варіанті нормативні дії водія регламентувалися технічними вимогами в контексті п. 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким водій [PERSON] перед зміною напрямку руху ліворуч повинна була переконатися в безпеці виконання даного маневру; - [PERSON] мала технічну можливість запобігти зіткнення шляхом належного виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху; - з моменту початку виконання маневру лівого повороту мопеда, настання події односторонніми діями водія мопеда [PERSON] не визначалося; - в умовах даного варіанту водій [PERSON] не мала технічної можливості запобігти події; в її фактичних діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху; яки б знаходилися в причинному зв'язку з настанням події ДТП (а.с 2-7 т.2). У суду не виникають сумніви у висновках експерта, оскільки вони проведені компетентною особою з достатнім стажем роботи, з додержанням умов Цивільно-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, тому є належним доказом та ґрунтуються на Правилах Дорожнього руху. Згідно з абз. 5 п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Крім того, [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні погодилися з визначеним слідчим СВ Краснолиманського MB ГУМВС України в Донецькій області та зафіксованим у схемі до протоколу огляду місця ДТП від 29.09.2012 року місцем зіткнення, яке розташоване в межах перехрестя автодоріг вул. Совєтськой та провулку Совєтський. Враховуючи показання позивача [PERSON] в частині швидкості руху безпосередньо перед ДТП, які вона дала в судовому засіданні - 50-55 км/год. та пояснення, які вона дала слідчому Хринюк І.А. - 60 км/год (а.с. 175 т.1). а також з урахуванням того, що [PERSON] ніколи з точністю не зазначала що, рухалась зі швидкістю 55 км/год і на те, що автомобіль в момент виникнення небезпеки був віддалений від місця зіткнення на відстані 37 м, суд не бере до уваги висновки судової транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи №5191-5192 від 21 листопада 2013 року в частині того що, при швидкості руху мопеда 20 км/г, швидкості руху автомобіля -55 км/г ; віддалення автомобіля від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки на відстані 37 м і зупиночного шляху автомобіля 37,1 м у водія [PERSON] була відсутня технічна можливість запобігти зіткнення з мопедом. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що [PERSON] мала технічну можливість запобігти подію шляхом прийняття заходів екстреного гальмування з зупинкою до місця контакту, тому її фактичні дії не відповідали вимогам пунктів 10.1 і 12.3 Правил дорожнього руху. Відповідно до пункту 10.1. Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Згідно з пунктом 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Суд також не приймає до уваги показання відповідача [PERSON], які вона дала під час судового розгляду в той частині, що керований нею мопед рухався на відстані близько 1м від правого краю проїжджої частини та те, що перед здійсненням маневру повороту ліворуч вона зайняла крайнє ліве положення на своїй полосі руху на відстані 1,5-2 м від правого краю проїжджою частини, тому що в первісних показаннях, які вона дала в день ДТП, [PERSON] поясняла, що рухалася по вул. Советськой в с. Дробишево вздовж правої обочини та перед тим як повернути до магазина, який знаходився на перехресті вул. Советськая і пров. Советський будь яких перестроювань на проїжджий частині не здійснювала. Тому суд приходить до висновку про те, що безпосередньо маневр лівого повороту водій [PERSON] здійснювати не з крайнього лівого положення на проїжджий частині дороги даного напрямку і не дала дорогу автомобілю VOLKSWAGEN Т-5 під керуванням [PERSON], котрий слідував позаду в попутному напрямку, по лівому ряду, чим порушила вимоги пунктів 10.1, 10.3 і 10.4 Правил дорожнього руху. Так відповідно до пункту 10.1. ПДД України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Пункт 10.3. ПДД України передбачає, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. Згвдно з пунктом 10.4. (в редакції 01.08.2012 року) перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Суд не приймає до уваги показання свідка [PERSON], тому що його показання про обставини ДТП. напрямок руху учасників ї їх розташування відносно проїжджої частини суперечить як показанням сторін так і об'єктивним даним встановленим судом. Суд також критично ставиться до показань свідка [PERSON], тому що він будучи з його слів очевидцем одразу після ДТП не зупинився, даних про свою особу не залишив, пояснень робітникам міліції не надавав і вперше показання з обставин події дав в судовому засіданні через значний проміжок часу. Аналізуючи показання позивача і відповідача, свідків, постанову інспектора ОДАІ Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області Бахова С.С. від 09.10.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи, яка учасниками події не оскаржувалась, та висновоки судової транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи №5191-5192 від 21 листопада 2013 року суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з обоюдної вини учасників ДТП, та встановлює рівну ступінь вини водіїв [PERSON] і [PERSON] по 50 %. Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Враховуючи рівну ступінь вини позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] розмір матеріальної шкоди повинен бути задоволений відповідно. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» , поліс № АВ /6989022 , строк дії договору з 01.06.2012 року по 31.05.2013 року Заява про ДТП . яке сталося 29.09.2012 року за участю застрахованого автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 була подана [PERSON] до ПАТ «Страхова група «ТАС» в установлений законом строк. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із вимогами п.п. 2,3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові і у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з п.1.5 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, в редакції яка діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.09.2012 року наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку в органах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України (далі - Державтоінспекція МВС України) та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. У цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналізуючи положення підпункту «а» пункту 41.1. ст.41 та пункту 1.5. ст. 1 та прикінцеві та перехідні положення Закону України № 1961-IV, суд приходить до висновку про те, що до такого типу транспортних засобів як мопед, зазначеним законом не встановлено коригуючого коефіцієнту, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до МТСБУ про стягнення матеріальних збитків заподіяних в наслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю водія мопеда Хонда [PERSON] Згідно з пунктами 9.2. і 9.3 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, в редакції від 08.01.2012 року, яка діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого; обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст.12 Закону України № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується. Згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АВ/6989022) укладеним між ПАТ "Страхова група "ТАС" і [PERSON] встановлена нульова франшиза (а.с. 106 т.1). Тому при відшкодування збитків, заподіяних майну потерпілих, страхове відшкодування не зменшується. Статтями 22 і 28 Закону України № 1961-IV передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відшкодовує встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, яка пов'язана пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У відповідності до п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 08.01.2012р., чинній на момент скоєння ДТП) виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 1188 ЦК України відповідачі ПАТ «Страхова група «ТАС» і [PERSON] несуть відповідальність за шкоду заподіяну третім особам, а саме [PERSON] і [PERSON] З урахуванням встановлений обоюдної форми вини учасників ДТП в рівних частках а також того, що позивачами [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги до [PERSON] не заявлялись, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON] і ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь позивачів [PERSON] і [PERSON] підлягає стягненню заподіяна шкода в розмірі ? частки від встановленої судом матеріальної і моральної шкоди. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 050 від 04.03.2013 року вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику мопеда HONDA DIO визначена в розмірі його ринкової вартості в сумі 2560 грн. Тому з відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 1/2 частка заподіяної шкоди в розмірі 1280 грн. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 165 грн. матеріальні збитки понесенні на проведення авто технічного дослідження. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. На підставі ст. 22 Закону України № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України - є шкода пов'язана з лікуванням потерпілого і з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України . При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону., що складає суму 2550 грн. (51000 /100х5=2550). Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з положень ст. ст. 23,1167 ЦК України, урахувавши характер і обсяг страждань, яких зазнали особи та інші обставини, що відповідає роз'ясненням, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначив розмір відшодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди позивач [PERSON] надала суду довідку видану Комунальним закладом Центром первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Горлівка відповідно до якої позивач зверталась за медичною допомогою 01.10.2012 року і 01.02.2013 року до лікаря терапевта з діагнозом ІБС, атеросклеротичний кардіосклероз, та 15.01.2013 року до лікаря онколога і 05.02.2013 року до лікаря окуліста (а.с. 43 т.1). Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували наявність причинного зв'язку між проходженням лікування у зазначених фахівців з дорожньо-транспортною пригодою. Тому надана довідка не може бути належним доказом підтвердження заподіяної моральної шкоди в розмірі заявленому позивачем. Тому суд оцінює моральні страждання [PERSON] в сумі 1000 грн. Однак з урахуванням обоюдної вини учасників ДТП з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 500 грн. Суд приходить до висновку, що спільними винними діями [PERSON] і [PERSON] була заподіяна моральна шкода [PERSON] - знищенням майна і малолітньому [PERSON] 2002 року народження - пошкодженням здоров'я, розмір якої з урахуванням характеру і обсягу страждань, які зазначили позивачі на підставі п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України суд визначає: [PERSON] сумі 500 грн., [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] в сумі 2500 грн. Статтею 1188 ЦК України передбачено, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими Позивачі [PERSON] і [PERSON] позовних вимог до [PERSON] про стягнення заподіяної моральної шкоди не заявляли. Тому визначені суми морального шкоди підлягають стягненню: з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 500 грн., з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON], в сумі 2500 грн. При цьому відповідачі [PERSON] і ПАТ «Страхова група «ТАС» після виплати зазначених сум не позбавлені права звернутися з регресним позовом до [PERSON] про стягнення сум відповідно до встановленої судом ступеня вини учасників події. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди з [PERSON] і ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягають частковому задоволенню. Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди в розмірі 5000 грн. з урахуванням встановлений обоюдної форми вини учасників ДТП в рівних частках суд приходить до висновку, що з ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягає стягненню 2500 грн., з тих підстав що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] в цій частині слід відмовити у зв'язку з відсутністю підстав. Відповідно до частини задоволених позовних вимог та з урахуванням того, що [PERSON] є інвалідом 2 групи. (а.с. 40 т.1) питання про судові витрати слід вирішити наступним чином. За надання правової допомоги [PERSON] на стадії підготовки позовної заяви понесла судові витрати в розмірі 500 грн. (а.с. 41, 139 т.1). З урахуванням частини заявлених позовних вимог з [PERSON] на користь [PERSON] відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 250 грн. [PERSON] були понесені судові витрати по оплаті судового збору, квитанції об оплаті судового збору 114,70 грн. (а.с.77 т.1) 229,40 грн. (а.с 78 т.1)), за надання правової допомоги - 2500 грн., що підтверджується квитанцією від 05 березня 2013 року (а.с. 117 т.1).. [PERSON] і [PERSON] понесли витрат и по сплаті судового збору по 229,40 грн. кожен (а.с 79, 80 т.1) . Тому у відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] -114,70 грн., на користь [PERSON] - 57,35 грн., на користь [PERSON] - 86,03 грн. З [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню ?? частка від понесених судових витрат. - за проведення судової автотехнічної експертизи - 1468,80 грн, (2937,6/2=1468,80) та 1250 грн. (2500/2=1250) - за надання правової допомоги.

Outcome: partial