Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона є власником земельних ділянок площею 8,63 га, з них 2,8755 га рілля. 01.03.2011 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,8755 га строком на 7 років, який зареєстрований в Черняхівському районному відділі Житомирської регіональної філії центру ДЗК. Відповідач у порушення умов договору орендну плату на користь позивача за 2013 та 2014 роки не сплачує, земельну ділянку не використовує. З огляду на це позивач просить достроково розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, забезпечила участь свого представника. Представник позивача [PERSON] (довіреність від 16.06.2015, а.с. 12) в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання 21.04.2016 не з'явився повторно. Про проведення судового засідання 21.03.2016 та 21.04.2016 відповідач повідомлявся належним чином, однак судові повістки повернулися на адресу суду з відмітками "за закінченням терміну зберігання", що є свідченням того, що відповідач на власний розсуд не реалізував своє право їх отримати. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не подавав, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Ухвалою від 21.04.2016, постановленою судом без виходу в нарадчу кімнату, судом постановлено провести заочний розгляд даної справи. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. Позивач є власником земельної ділянки кадастровий № 1825682600:04:000:0075 площею 2,88\~га, розташованої на території Городищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі земельна ділянка), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 14.10.2004 (а.с. 7). 01.03.2011 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі (далі договір) (а.с.\~8, 9). На виконання вимог п. 20 договору позивачем передано земельну ділянку відповідачу в оренду, що підтверджується актом прийому-передачі об'єкта оренди (а.с. 9 на звороті). З аналізу положень п. 38 договору, п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України, ч. 1 ст. 32 Закону України від 6 жовтня 1998 року\~N 161-XIV "Про оренду землі" та ч. 2 ст. 651 ЦК України суд приходить до висновку, що однією з підстав для розірвання договору в судовому порядку є систематична несплата відповідачем орендної плати на користь позивача. Згідно з п. 11 договору орендна плата вноситься з 1 по 20 грудня. Позивач у позові та в заяві від 16.06.2015 (а.с. 11) стверджує, що відповідачем в порушення вимог договору не виконано його зобов'язання по сплаті орендної плати на користь позивача за 2013 та 2014 роки, що підтверджується також довідкою виконкому Городищенської сільської ради Черняхівського району від 29.05.2015 (а.с. 10) та довідкою виконкому Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 11.04.2016 (а.с. 32). В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем на користь позивача орендної плати по договору за вказаний період. Відповідач своїх заперечень в даній частині не надав. Утримання і сплата відповідачем податку на доходи фізичних осіб з суми орендної плати (відомості з центральної бази даних ДРФО ДФС України про суми виплачених доходів, а.с. 22 на звороті) по договору є свідченням виконання відповідачем його зобов'язань, передбачених ПК України, проте не є безумовним свідченням належного виконання відповідачем його зобов'язань по сплаті орендної плати на користь позивача. З огляду на це, оскільки не доведено іншого, суд приходить до висновку, що відповідачем не було сплачено на користь позивача орендну плату за земельну ділянку за період 2013 та 2014 роки. А значить має місце систематична (два рази) несплата відповідачем орендної плати на користь позивача, що є підставою для розірвання договору згідно з вказаними вище положеннями договору та чинного законодавства України. А отже позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 551,21 грн., що підтверджується заявою на переказ готівки від 11.02.2016 (а.с. 1). А тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з огляду на фактичне понесення позивачем судових витрат в частині судового збору, що документально підтверджено, а також наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що судові витрати в сумі 551,21 грн. підлягають присудженню позивачеві з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved