Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У березні 2014 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги позову обгрунтовуються наступним. Після смерті [INFO] р. матері позивача [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок по [ADDRESS], загальною площею 58,8 кв.м. з надвірними будівлями, зазначеними на схематичному плані: житловий будинок «А1», сараї «Б», «Е», «Ж», літня кухня з верандою «В», «в», гараж «Е», навіс «Д», погріб «Пг», огорожа «№». До прийняття спадщини після [PERSON], [INFO] р. помер її чоловік та батько - позивача [PERSON] Позивач, який є єдиним спадкоємцем проживав разом із батьками та вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Позивач вказує, що з причини непроведення спадкодавцем реєстрації права власності на майно, відсутня можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в порядку, визначеному Законом України "Про нотаріат", оскільки нотаріус, з огляду на вищенаведене, відмовив у вчиненні даної нотаріальної дії. З урахуванням вищевикладеного позивач просить суд встановити факт належності на праві власності вищевказаного житлового будинку померлій [PERSON] та визнати за ним право власності на даний будинок в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд вважає, що встановлення факту належності (володіння) об'єкта нерухомого майна померлому спадкодавцю, який за свого життя не зареєстрував право власності згідно вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а визнання відповідачем позову за даних умов не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved