Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, позивач уточнив позовні вимоги 26.12.2016 року зменшивши їх, вказавши, що 17.09.2015 року о 16-40 годин в м. Кривий Ріг, по пр. Гагаріна, 58А сталася дорожньо - транспортна пригода за участі автомобіля Skoda Superb державний номерний знак [NUMBER] під його керуванням та автомобіля ВАЗ державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.10.2015 року водія автомобіля ВАЗ 21093, державний номерний знак [NUMBER], під [PERSON] визнано винним у ДТП.В наслідок даного ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження у зв'язку з чим йому були спричинені матеріальні збитки. Відповідальність відповідача [PERSON] як власника вищевказаного транспортного засобу, застрахована у відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» та зазначена вище подія є страховим випадком. 18 вересня 2015 року позивач подав до ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" заяву про отримання страхового відшкодування, додавши необхідні документи відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » . Сума заподіяної йому шкоди становить 58 620,36 грн., з яких страховик ПрАТ «УТСК» (відповідач по справі) зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування в межах 50 000,00 грн. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Пункт 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » зобов'язує страховика протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. З метою ухилення від відшкодування йому шкоди заподіяної в наслідок ДТП, ПрАТ «УТСК» надіслав на його адресу листа від 05.01.2016 року № 1992 -у, про те, що при подачі заяви та повідомлення про ДТП, не було додано копії паспорту та ідентифікаційного коду. Витребування від нього зазначених документів є зловживанням відповідача та порушує його права щодо отримання відшкодування та порушує принцип обов'язкового страхування цивільної відповідальності визначений спеціальним законом України, що гарантує внаслідок сплати страхувальником внесків до страховика забезпечити належне відшкодування, тому за прострочення виплати страхового відшкодування відповідачем ПрАТ «УТСК» на його користь має бути сплачена пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Заява про відшкодування подана ним 18.09.2015 року, тобто відповідач ПрАТ «УТСК» повинен був не пізніше 17.12.2015 року виконати свої зобов'язання. Сума заборгованості за виключенням франшизи складає 49000 грн., 19.08.2016 року та 23.08.2016 року ПрАТ «УТСК» частково виконали своє зобов»язання та сплатили частину страхової суми в розмірі 47425, 98 грн. , які повинні були бути сплачені не пізніше 17.12.2015 року, отже також прострочені. Не виплачений залишок становить 1574, 02 грн. Таким чином пеня на суму заборгованості 49000 грн., у період з 18.12.2015 року по 17.08.2016 року складає 12935,55 грн. А за період з 23.08.2016 року по 20.12.2016 року на суму 1574,02 грн. складає 151, 21 грн. Разом 13086, 76 грн. Крім того, у відповідності до ст. ст. 526, 625 ЦК України, з відповідача ПрАТ «УТСК» підлягає стягненню інфляційна складова боргу та 3 проценти річних, за період з 18.12.2015 року по 17.08.2016 року на суму богу 49000,00 грн., саме: інфляційне забезпечення - 2219, 29 грн., три проценти річних - 980,15 грн. А за період з 23.08.2016 року по 20.12.2016 року на суму 1574,02 грн. складає - інфляційне забезпечення - 102,85 грн., три проценти річних - 15, 48 грн. Разом інфляційні втрати становлять 2322, 14 грн., а 3 % річних становить 995,63 грн. Згідно вимог ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова виплата зменшується на суму франшизи - 1000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на його користь. Просить стягнути з ПрАТ «УТСК» суму страхового відшкодування у розмірі 1574,02 грн., пеню у розмірі 13086, 76 грн., інфляційне забезпечення у розмірі 2322, 14 грн., та 3 % річних у розмірі 995,63 грн., а також стягнути з [PERSON] суму франшизи у розмірі 1000,00 грн. До суду представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «УТСК» в судове засідання не з'явився. 27 жовтня 2016 року звернулися до суду з письмовими запереченнями на позов, в яких вказали, що позов не визнають з наступних підстав, так за наслідками страхового випадку, який стався 17.09. 2015 року за участю забезпеченого ПрАТ «УТСК» транспортного засобу та транспортного засобу позивача, було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 47 425,98 грн., у зв'язку з чим дана сума була перерахована на його особистий рахунок. 18.09.2015 року позивач звернувся до ПрАТ «УТСК» з повідомленням про настання ДТП від 17.09.2015 року та того ж дня надав заяву про отримання страхового відшкодування з банківськими реквізитами для перерахування грошових коштів. Разом з тим, відповідно до п. 35.1 ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. У порушення ст. 35 Закону, позивачем не було надано копії паспорта громадянина України та копії довідки про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку, про що його було повідомлено листами № 1992-у від 07.10.2015 року та № 1992-у від 05.01.2016 року. Лише 04.02.2016 року позивачем на електрону адресу ПрАТ «УТСК» були надані зазначені документи. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення (в даному випадку - 109 днів). Зважаючи на вищевикладене та враховуючи факт порушення строку надання документів, встановлених 35 Закону, граничний термін для прийняття рішення ПрАТ «УТСК» та проведення регламентної виплати було збільшено до 199 днів (90 +109), загалом з дати отримання останнього документу, а саме до 21.08.2016 року. В межах даного строку позивачу, ПрАТ «УТСК» було здійснено виплату страхового відшкодування, та за таких обставин ПрАТ «УТСК» не були порушені строки виплати страхового відшкодування, а тому вимоги про стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних вважають безпідставними та необґрунтованими. Крім того, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за результатами скарги позивача, не було виявлено в діях ПрАТ «УТСК» жодних порушень вимог чинного законодавства. 22.11.2016 року відповідачем також надіслано заперечення в яких зазначено, що виплати позивачеві здійснено в строк передбачений законодавством. Позивач не вчасно на 109 днів подав документи до страхової компанії , законний строк прийняття рішення та виплати 90 днів, разом 199 днів в межах яких страхова компанія виплатила кошти, тому в позові необхідно відмовити. Також відповідачем були надіслані суду додаткові заперечення згідно яких відповідач вказує, що збором документів страхова компанія самостійно не займається, а займалася 18.09.2015 року збором документів позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс» по страховому випадку 17.09.2015 року. І лише 04.02.2016 року позивач надав копію паспорту та ІПН для повного пакету документів для страхової виплати, тому виплати проведено пізніше на кількість днів прострочення з вини позивача, тому його вимоги необґрунтовані. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день слухання справи повідомлений, про що свідчить розписка, надана ним в суді. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 17.09.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], який керував автомобілем марки ВАЗ 21093, державний номер [NUMBER], та який по пр. Гагаріна м. Кривого Рогу, виконуючи маневр розвороту на дозволений зелений сигнал світлофору з крайньої лівої смуги не надав перевагу та допустив зіткнення з автомобілем марки Шкода, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку в середній смузі за напрямком руху автомобіля ВАЗ державний номер [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалі при ДТП відсутні. Згідно постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровська від 15.10.2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини гр. [PERSON] (а.с.8). Відповідно до вимог ч. 4ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, постанова в справі про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2015 року, якою встановлено час, місце скоєння ДТП та особу, яка його скоїла, для суду при вирішенні цієї справи є обов'язковою. Цивільно-правова відповідальність громадянина [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія», про що було укладено страховий поліс № АЕ- 5722340 від 10.09.2015 року, щодо забезпечення транспортного засобу ВАЗ 21093 державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року(далі Закон України №1961-ІV) проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку №199/15 експертного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого власнику автомобіля Skoda Superb державний номерний знак [NUMBER], від 02 жовтня 2015 року, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінюваних складових частин колісного транспортного засобу автомобіля Skoda Superb державний номерний знак [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП складає: 58620 грн. 36 коп.(а.с.10-26). 18 вересня 2015 року позивач подав до ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" заяву про отримання страхового відшкодування, додавши необхідні документи (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" позивачу здійснила виплати страхового відшкодування, а саме: 17.08.2016 року в розмірі 5000,00 грн., 18.08.2016 року - 15 000,00 грн., та 23.08.2016 року - 27425,98 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров"ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування пені позивачем зроблене у відповідності до вимог ст. 526 ЦК України та статтею 36 Закону України « Про обов"язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 36 Закону України « Про обов"язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування обов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Пунктом 5 статті 36 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено , що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно вимог пункту 34.1 статті 34 Закону, відповідно до якої страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Стаття 20 Закону України "Про страхування", передбачає, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Статтею 990 ЦК України, а також ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхування. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до висновку Верховного Суду України викладеного в аналізі судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування від 30 червня 2011 року зазначено, що правильними є висновки судів про необхідність застосування ст. 625 ЦК щодо відповідальності за порушення грошового зобов'язання у спорах, які виникають з договорів страхування. Оскільки зобов'язання страховиків у разі страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Аналогічна правова позиція підтверджена і судовою практикою Верховного Суду України( Постанова ВСУ від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12). Також дана правова позиція викладена в пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищено небезпеки», де зазначено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом(ст.526, ч.2 ст. 625 ЦК). Заява про відшкодування подана позивачем до страхової компанії 18.09.2015 року, тобто відповідач ПрАТ «УТСК» повинен був не пізніше 17.12.2015 року виконати свої зобов'язання. Сума заборгованості за виключенням франшизи складає 49000 грн., 19.08.2016 року та 23.08.2016 року ПрАТ «УТСК» частково виконали своє зобов»язання та сплатили частину страхової суми в розмірі 47425, 98 грн. , які повинні були бути сплачені не пізніше 17.12.2015 року, отже також прострочені. Не виплачений залишок становить 1574, 02 грн. Таким чином пеня на суму заборгованості 49000 грн., у період з 18.12.2015 року по 17.08.2016 року складає 12935,55 грн. А за період з 23.08.2016 року по 20.12.2016 року на суму 1574,02 грн. складає 151, 21 грн. Разом 13086, 76 грн. Крім того у відповідності до ст. ст. 526, 625 ЦК України, з відповідача ПрАТ «УТСК» підлягає стягненню інфляційна складова боргу та 3 проценти річних, за період з 18.12.2015 року по 17.08.2016 року на суму богу 49000,00 грн., саме: інфляційне забезпечення - 2219, 29 грн., три проценти річних - 980,15 грн. А за період з 23.08.2016 року по 20.12.2016 року на суму 1574,02 грн. складає - інфляційне забезпечення - 102,85 грн., три проценти річних - 15, 48 грн. Разом інфляційні втрати становлять 2322, 14 грн., а 3 % річних становить 995,63 грн. Отже суд прийшов до висновку , про обґрунтованість вимог позивача , а отже позов підлягає задоволенню. Також згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з Відповідача на користь Позивача сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 640 грн. , пропорційно задоволеним вимогам (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved