Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

У грудні 2016 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернувсь [PERSON] із вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1996 р. позивач проживає у [ADDRESS] та постійно ним користується, здійснює його поточний та косметичний ремонт, відремонтував огорожу, обробляє огород, збирає врожай. Доглядав за своєю матір'ю [PERSON] до дня її смерті, разом з іншими братами поховали матір, справили всі поминальні обряди. [INFO] померла мати позивача [PERSON] Заповіту спадкодавець не складала. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на вищевказаний житловий будинок ([ADDRESS]). Спадкоємець першої черги за законом чоловік померлої [PERSON] помер раніше за спадкодавця [PERSON]. За відсутності заповіту та спадкового договору спадкоємцем першої черги за законом є син померлої - позивач [PERSON], дочка померлої [PERSON] та син [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON], які померли, із заявою про прийняття спадщини вони не звертались. Як вказує позивач, спадкоємці обговоривши питання спадкування після смерті матері [PERSON] вирішили, що їхня рідна сестра [PERSON] оформить спадщину на своє ім'я. Однак, за своє життя сестра позивача [PERSON] вказаний житловий будинок з надвірними будівлями на своє ім'я не оформила - свідоцтво про право власності на будинок в нотаріальній конторі не отримала. Житловий будинок залишається зареєстрованим в погосподарській книзі виконкому Богданівської сільської ради Шосткинського району Сумської області 2016-2020 р.р. № 7-02-18 номер об'єкта погосподарського обліку 02-0611-3, стор. 29 за померлою [PERSON]. [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] та земельною ділянкою, на якій вказаний житловий будинок розташований, а також іншим спадковим майном матері не користувалась, постійно проживала в [ADDRESS], де і померла [INFO]. Сестра позивача [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], невдовзі після її смерті помер її чоловік. Згідно положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тому спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита в м. Макіївка Червоногвардійського району Донецької області. Однак, з 14 квітня 2014 року зоною проведення антитерористичної операції було охоплено Донецьку і Луганську області. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за № 1085-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до яких відноситься м. Макіївка Донецької області. У зв'язку з цими подіями приватні нотаріуси, які знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в тому числі і в м. Макіївка, припинили приватну нотаріальну діяльність в період з грудня 2014 року та по теперішній час не мають змоги вивезти архіви нотаріальних документів з тимчасово неконтрольованої території через наявність блокпостів на лінії розмежування, активні бойові дії, існування загрози для життя людей, тому вони позбавлені можливості передати свої архівні документи до Донецького обласного державного нотаріального архіву в м. Покровську (колишній Красноармійськ). Саме тому позивач [PERSON] не може отримати ніяких відомостей про спадкову справу після смерті своєї сестри [PERSON] та відповідно - оформити свідоцтво про право на спадщину за законом. Також позивач не може зібрати документи, якими підтверджується останнє місце проживання сестри, відомості про інших можливих її спадкоємців, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки позивач добросовісно, відкрито і безперервно володіє вказаним житлом протягом двадцяти років, він вирішив офіційно оформити свої права на вказаний житловий будинок. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить розглядати справу за відсутності його представника, позов визнав. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до виписки із рішення виконавчого комітету Богданіської сільської ради від 21.10.1993 за № 41 [PERSON] було передано в приватну власність земельну ділянку для обслуговування будинку і господарських споруд та ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] загальною площею 0,54 га. З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Богданівською сільською радою Шосткинського району Сумської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Згідно інформаційної довідки виконавчого комітету Богданівської сільської ради від 01.12.2016 за № 02-25/1968 вбачається, що будинок [ADDRESS] обліковується за померлою [PERSON] згідно даних погосподарській книзі № 7-02-18 на 2016-2020 рр. номер об'єкта погосподарського обліку 02-0611-3. З наявного в матеріалах справи акту від 05.12.2016 вбачається, що позивач проживає у [ADDRESS] без реєстрації з 1996 року. З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиціїДонецької області вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Відповідно довідки КП "Шосткинське МБТІ" № 1312 від 08.12.2016 вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] та всі господарські будівлі побудовані до 05.08.1992, що не є самочинними згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об*єктів нерухомого майна № [NUMBER] та не потребують прийняття в експлуатацію. Судом встановлено, що у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вищевказане майно, тобто позивач заволодів майном (квартирою) в силу факту. Добросовісність володіння позивача підтверджує його тривале фактичне проживання у спірному будинку,здійснення витрат на його утримання. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює право кожного на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, граничний час, з якого потрібно починати відлік набувальної давності на чуже майно, 01 січня 2001 року. На день звернення до суду з даним позовом (15.12.2016) умови, викладені у ч. 1 ст. 334 та п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позивачем дотримано. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Outcome: approved