Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 12.10.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4904,64 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вимоги позивач мотивує тим, що після смерті позичальника [PERSON] (померла [INFO]), заборгованість повинні сплатити спадкоємці, а саме [PERSON], яка постійно проживала разом з [PERSON] (спадкодавцем) на час відкриття спадщини. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 12 жовтня 2012 року у розмірі 5918,68 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1762 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє в інтерсах позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (на підставі довіреності № 8332-К-Н-О від 31.08.2017 року) не з'явилася, подавши до суду клопотання (від 02.10.2018 року) про розгляд справи у відсутності представника, на підставі доказів в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву (вх. № 7904 від 23.11.2018 року), в якій просить суд відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" у зв'язку з пропущенням банком строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи та доводи заяви відповідача, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що 12 жовтня 2012 року [PERSON], відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н отримала кредит у розмірі 4909,64 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення якого повинно було здійснюватися кожного місяця з "1" по "25" число, з наданням банку грошових коштів відповідачем (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть, запис № 17 від [INFO]), а тому позивачем 28.11.2017 року на адресу Свалявської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора. Із відповіді Свалявської державної нотаріальної контори від 05.12.2017 року № 1297/01-16 вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.12.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON], якв померла [INFO] - не заведена. Станом на дату відповіді, ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття, відмову, видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався. 13.06.2018 року позивачем було направлено лист-претензію на адресу [PERSON], в якому зазначено, що заборгованість [PERSON] на дату смерті становить5918,68 грн., зокрема: 3000,19 грн. - заборгованість за кредитом; 2918,49 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 608 ЦК України - зобов'язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України - Крім того, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 02 жовтня 2018 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України - позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.5 ст.261 ЦПК України - з а загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. [PERSON] померла [INFO], тобто позивач повинен був звернутися до суду про захист порушеного права 17 березня 2017 року, у відповідності до ст. 1281 ЦК України. Крім того, з огляду на те, що з моменту смерті [PERSON] минуло більше трьох років, позивач втратив право на звернення до суду, у зв'язку із спливом загального строку позовної давності, адже будь-які виплати по кредиту, після [INFO] - не здійснювалися. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені та перевірені докази в судовому засіданні, беручи до уваги заяву відповідача про застосування позовної давності, зважаючи на те, що представник позивача заявив клопотання про розгляд справи у відсутності представника, що дає суду підстави вважати, що заявляючи клопотання про розгляд справи у відсутності, особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з'ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання, суд доходить висновку, що у задоволенні вимог позивачу слід відмовити за спливом позовної давності, поскільки суд за спливом строку не вправі з'ясовувати обставини захисту порушеного права позивача та порушення зобов'язання відповідачем. Відповідно до ст.133 ЦПК України питання розподілу судових витрат судом не вирішується. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: dismissed