Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 05 липня 2006 року відповідач отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього строку сторони не проінформують один одного про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.Банк свої зобовязання по цьому договору виконав та надав відповідачу кредитні кошти, однак відповідач своїх зобовязань за договором не виконує, а тому у нього утворився борг перед позивачем. Крім того, рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 30 квітня 2013 року з відповідача вже стягнуто 30076,11 грн. у рахунок погашення заборгованості по вищевказаному кредиту. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача залишок заборгованості по кредиту, що утворився станом на 30 червня 2015 року (з врахуванням різниці між загальною сумою заборгованості та сумою заборгованості, що стягнута на підставі судового рішення від 30 квітня 2013 року) у розмірі 14204,08 грн., та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] був повідомлений належним чином. Представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 05 липня 2006 року відповідач [PERSON] звернувся до закритого акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк із заявою позичальника (а.с.13) про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3500,00 грн. на платіжну картку на запропонованих банком Умовах і правилах надання банківських послуг (а.с.14-19) та відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.12). Пунктом 3.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Пунктом 3.12 Умов та правил надання банківських послуг та заявою позичальника передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 36,0 % на рік. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків платежів по будьякому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього строку сторони не проінформують один одного про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (а.с.24), ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 05 липня 2006 року позичальника [PERSON] станом на 30 червня 2015 року (а.с.8-11), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком Приватбанк становить: 8580,90 грн. заборгованості за кредитом, 34546,71 грн. заборгованості по відсотках, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 652,58 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості). Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 30 квітня 2013 року (а.с.7) стверджується, що із [PERSON] в користь публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк було стягнуто 30076,11 грн. кредитної заборгованості. За таких обставин суд вважає, що з відповідача [PERSON] в користь позивача належить стягнути заборгованість по кредиту та відсотках у розмірі 13051,50 грн., тобто різницю між розміром загальної заборгованості по кредиту та відсотках і заборгованості, що стягнута з відповідача на підставі судового рішення від 30 квітня 2013 року ((8580,90 + 34546,71) 30076,11 = 13051,50), 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 652,58 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості), а всього 14204,08 грн. (13051,50 + 500,00 + 652,58 = 14204,08). У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 1218,00 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved