Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія" ( ПрАТ "УСК") "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", третя особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Кіровоградська філія № 1 Кіровоградської дирекції "Українська страхова компанія" ("УСК") "КНЯЄЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" про захист прав споживачів, у якому просила визнати подію, незаконне заволодіння (кражу) належного позивачу, [PERSON] автомобіля TOYOTA Land Cruiser 100 реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2006 року випуску, що сталася у м.Черкаси 21.07.2013 року, страховим випадком, передбаченим договором № 06/02-200011831 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) укладеному 06.08.2012 року з відповідачем Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія" "КНЯЄЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП". Також позивачка просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "КНЯЄЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на її користь 303734,00 грн. страхового відшкодування заподіяної шкоди внаслідок кражі застрахованого належного позивачу [PERSON] автомобіля TOYOTA Land Cruiser 100 реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2006 року випуску, пені пов'язаної з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування, розмір якої буде визначено на дату закінчення розгляду справи та прийняття судом рішення у справі та 850,00 грн. компенсації оплати правової допомоги. Позивач вважає, що розмір пені за затримку виплати згідно договору страхування становить 0,1 % від суми страхової виплати і становить 303,70 грн. за кожен день затримки. Документи позивачем були подані 23.07.2013 року, отже прийняте рішення про сплату страхового відшкодування та його виплата повинна була здійснена в строк до 02.09.2013 року з якого і необхідно обчислювати невиплату страхового відшкодування. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Стеценко Т.М. та [PERSON] проти позову заперечували та просили суд відмовити у позові. При цьому посилаючись на те, що позивач не виконала ряд умов договору, а саме позивач не надав другий ключ від викраденого автомобіля, позивач повинен звертатись за відшкодуванням заподіяної шкоди до банка ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" після їх відмови, це питання вирішувалось страховою компанією, також позивач негайно не повідомив про страхову подію, що давало право відповідачу відмовити у виплаті страхового відшкодування. Треті особи суду не повідомили про свою позицію по відношенню до позовних вимог. У судове засідання, з'явилися представники позивача та представник відповідача, належним чином повідомлені треті особи у судове засідання не прибули про причини неявки не повідомили, своїх заперечень суду не надали. Заслухавши думку представників сторін, які заявили про можливість розгляду справи без присутності третіх осіб суд, приходить до висновку про можливість розгляду справи за даною явкою. В ході розгляду справи представниками позивача було заявлено клопотання про залучення у справу в якості свідка та допитати [PERSON], явку якого до суду ними було забезпечено. Суд задовольнив клопотання залучив у справу в якості свідка [PERSON] та після приведення його до присяги його було допитано у порядку ст.180 ЦПК. Як показав свідок, позивач у справі являється його рідною мамою і він був присутній при оформлені договору страхування автомобіля TOYOTA Land Cruiser 100 власником якого є позивач. Також підтвердив, що договір було оформлено та підписано сторонами, 06.08.2012 року на усі поставлені питання страховика були надані відповіді у тому числі і те, що представлений для страхування автомобіль було куплено на вторинному ринку без наявності другого (запасного) ключа від замка стартеру (ключ). Акт огляду автомобіля представленого для страхування у письмовому вигляді не оформлявся, а страховиком було оглянуто візуально. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, показання свідка, пояснення представників позивача та заперечення представника відповідача, суд встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що о 22:00 годині 21.07.2013 року з паркувального майданчика біля ресторану "Едем" у м.Черкаси невідомими особами вкрадено належний позивачу автомобіль TOYOTA Land Cruiser 100 реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2006 року випуску. Камерою відео спостереження зафіксовано як крадіжку автомобіля, так і спрацювання в автомобілі охоронної сигналізації. По факту крадіжки відкрито кримінальне провадження № 12013250040003020 від 22.07.2013 року, розслідування проводиться слідчим СВ Соснівського РВ УМВС України у Черкаській області лейтенантом міліції Ганченко К.В. (а.с. 6). Водночас вказаний транспортний засіб (ТЗ) було застраховано Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "КНЯЄЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на різні випадки у тому числі і на випадок крадіжки згідно договору № 06/02-200011831 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) укладеному 06.08.2012 року та підписаному від страховика директором Кіровоградської філії № 1 Кіровоградської дирекції Грицюком Віктором Миколайовичем, що діяв на підставі довіреності. Згідно додатку № 3 до Договору № 06/02-200011831 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), страхова сума була встановлена у розмірі 303734,00 грн. з розміром франшизи (особиста матеріальна відповідальність винної особи) для даного випадку страхування договором не передбачалося (п.18.1.6) (а.с. 37-42). Позивачем було оплачено 06.08.2012 року страховий платіж у сумі 22980,54 грн. обумовлений договором страхування (п.11). Що підтверджується квитанцією оплати, копія якої мається у матеріалах справи, що свідчить що договір страхування ТЗ вступив у дію. (а.с. 43). Наведені вище обставини відповідають фактичним оскільки сторонами не оспорюються тобто є безспірними. Відповідно п. 22.2.7 Договору по ризику, незаконне заволодіння, п.13.5 цього договору додатково до документів зазначених у п.22.2.1 договору надаються наступні документи: - довідка органів МВС, за яким зареєстровано факт звернення страхувальника щодо незаконного заволодіння транспортного засобу (ТЗ) з вказанням дати, часу, місця та обставин номеру реєстрації злочинів, за яким зареєстровано заяву; - інформацію про вилучення свідоцтва про реєстрацію ТЗ та комплектів ключів; - у разі порушення кримінальної справи - копію довідки органів МВС про порушення чи призупинення або закриття провадження у справі. Позивачем вказані документи були надані, відповідачем не заперечуються, отже умови п. 22.2.7 договору були виконані. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком необхідних документів. Згідно ч.2 ст.36 Закону страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох днів з дня прийняття відповідного рішення. Позивачем відповідачу було надано відповідні документи для визнання випадку кражі автомобіля страховим випадком та виплатити страхове відшкодування заподіяної шкоди. Відповідач не надав жодних повідомлень. Враховуючи зазначене, позивачем було 12.09.2013 року повторно направлено відповідачу запит з метою отримання інформації щодо страхового відшкодування та необхідних документів. Заява була отримана відповідачем. Однак, станом на дату подання позовної заяви відповіді не надано, що унеможливило подати до суду усього обсягу необхідних документів у якості доказу на стадії пред'явлення позову (а.с. 10). Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода. Договором страхування одним із ризиків страхування передбачався (п.13.6) незаконне заволодіння ТЗ, тобто кража. Сума страхового відшкодування повинна становити 303734,00 грн. Згідно п. 24.2 Договору за невиконання або неналежне виконання умов Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства. За несвоєчасну виплату страхового відшкодування винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення виплати. Згідно п.22.5 Договору відповідач протягом 10 робочих днів після отримання всіх необхідних документів приймає рішення про виплату страхового відшкодування, складає Акт та здійснює виплату страхового відшкодування або приймає рішення про відмову і письмово повідомляє страхувальника, тобто позивача. Заперечуючи проти позову представник відповідача у запереченні не вказав мотиви з яких ним не визнається подія, кража автомобіля позивача страховим випадком, а основна увага зосереджується на тому, що позивачем було допущені порушення умов договору, що дають відповідачу право на відмову у виплаті страхового відшкодування. Водночас офіційного рішення щодо визнання чи невизнання події, кража автомобіля позивача та відмови у виплаті страхового відшкодування як того вимагає закон та укладений договір страхування, відповідач позивачу та суду не надав. В запереченні відповідача зазначається обґрунтування права на відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на невиконання позивачем п.19.1.16, п.21.1.3, п.21.1.4, п.21.1.9 п.21.1.9 договору страхування. По кожному із вказаних на думку відповідача порушень, позивачем було дано письмові обґрунтовані пояснення, які спростовують твердження відповідача. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позов подано у порядку захисту прав споживача тому згідно Закону України "Про захист прав споживача" суд враховує те, що позивач не є спеціалістом в галузі страхування. Відповідач заявляє про те, що ніби позивачем не було повідомлено про відсутність другого ключа до автомобіля, що страхується, що має істотне значення при страхуванні такого страхового випадку як кража. Водночас у заяві на страхування транспортного засобу бланк якого оформлено відповідачем у формі анкети-відповіді страхувальника на поставлені питання, відсутнє питання про наявність другого (запасного) ключа до ТЗ. Відсутня також така вимога і у договорі. Відповідач вказує на те, що позивачем не було виконано вимоги п.19.1.16 договору страхування, не було повідомлено про відсутність другого ключа до ТЗ, але суд не може брати це до уваги оскільки вказаний пункт договору стосується змін страхового ризику під час дії договору, яких не було. А щодо відсутності другого ключа то ця обставина існувала до укладання договору. Суд також бере до уваги те, що при оформленні договору страхування відповідачем не було оформлено Акту огляду ТЗ представленого до страхування у якому можна було б відобразити усі недоліки та інформацію про автомобіль у тому числі і щодо наявності чи відсутності ключів. Саме такий акт підписаний сторонами мав би слугувати належним та об'єктивним доказом. Тому, зазначені у заперечені відповідача порушення позивачем умов договору страхування суд не бере до уваги через їх недоведеність оскільки ґрунтуються на домислах та припущеннях. З цих же підстав суд не бере до уваги клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи оскільки органами досудового слідства в межах відкритого кримінального провадження по факту кражі застрахованого ТЗ затримано один ТЗ схожий з вкраденим та проводиться експертиза для ідентифікації, доказів суду надано не було. Окрім того, згідно договору страхування, відповідач набуває права власності знайдений після виплати страхового відшкодування вкрадений ТЗ. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 988 ЦК протягом двох днів як стало відомо відповідач повинен був вжити заходи щодо оформлення всіх необхідних документів для оформлення страхового випадку. Відповідач підтвердив отримання інформації про випадок, кражу застрахованого ТЗ 22.07.2013 р. доказів виконання вказаних зобов'язань відповідач суду не надав тому, суд приходить до висновку, що відповідач не сприяв позивачу в оформленні документів та з свого боку не оформив документів щодо страхового випадку. Представником позивача надано суду для огляду як він пояснив, пульт управління охоронною сигналізацією вкраденого ТЗ, який у якості брелока повинен бути прикріплений до другого ключа ТЗ, що на його думку підтверджує відсутність другого ключа, оскільки якби ключ був то цей брелок повинен бути прикріплений до ключа. Існуючий один ключ разом з брелоком було передано слідчому. Оглянувши пульт управління сигналізацією ТЗ суд не може його ідентифікувати і не бере до уваги як належний доказ і вважає, що він не стосується предмета доказування у справі. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання події, кража застрахованого відповідачем ТЗ власником якого є позивач, страховим випадком підлягають задоволенню, а також підлягає задоволенню і вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 303734,00 грн. страхового відшкодування. Оскільки позивач та його представник в ході розгляду справи не підтримали позовні вимоги щодо стягнення пені та не надали суду її розмір. Суд приходить до висновку про залишення без вирішення позовну вимогу про стягнення пені. Щодо компенсації оплати правової допомоги в сумі 850 грн. 00 коп. суд також відмовляє через недоведеність. Згідно ст. 88 ЦПК 3037,34 грн. судового збору стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial