Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся з позовом до ТОВ «Знамбудтранс» та [PERSON] про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг в сумі 178295,5 грн.. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 26.03.2012 року між позивачем та відповідачами було укладено договір про фінансовий лізинг №00004615, відповідно до якого позивач передав у розпорядження ТОВ «Знамбудтранс» об'єкт лізингу-транспортний засіб типу «Volkswagen Caddy Kombi», 2011 року виробництва, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а ТОВ «Знамбудтранс» прийняв об'єкт лізингу і зобов'язався сплатити обумовлену загальну суму коштів, а саме еквівалент 23511,85 доларів США, не враховуючи авансового платежу, який становить еквівалент 4149,15 доларів США, шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно з Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів. [PERSON] виступив поручителем ТОВ «Знамбудтранс», та з урахуванням ст. 553, 554 ЦК України та п.п. 1,2 умов поруки, несе солідарну і повну відповідальність за зобов'язаннями ТОВ «Знамбудтранс». Починаючи з листопада 2012 року відповідач ТОВ «Знамбудтранс» почав порушувати свої зобов'язання за договором, шляхом порушення строків виплат, погоджених в Плані відшкодування, а з грудня 2012 року відповідач взагалі перестав виконувати свої зобов'язання за договором, внаслідок чого, на підставі п. п. 8.3.1., 12.6.1., 12.13 договору, відповідачу ТОВ «Знамбудтранс» з 02.12.2012 року по 03.05.2013 року надіслані 10 нагадувань, разом з останнім нагадуванням, від 03.05.2013 року, було надіслано вимоги про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору, таким чином датою розірвання договору є 21.05.2013 року. Внаслідок невиконання умов договору, станом на 29.05.2014 року, виникла заборгованість перед позивачем за період з 16.12.2012 по 15.05.2013 року, за несплаченими основними лізинговими платежами, на загальну суму 60816,06 грн. Для організації повернення об'єкта лізингу та стягнення заборгованості по договору, позивач був змушений звернутись до спеціалізованих організацій ТОВ «ОРУМ», ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», ТОВ «Юридична компанія «Трепл Сі», позивачем було витрачено 23538,91 грн., які також підлягають стягненню з відповідачів. 22.10.2013 року відповідно до договору про фінансовий лізинг №00008801 від 21.10.2013 року об'єкт лізингу було продано у фінансовий лізинг ТОВ «Майстер Спайс» за 139281,04 грн.., таким чином дохід, який позивач фактично отримав від повторного продажу об'єкта лізингу, складає 116067, 51 грн.. Таким чином, на підставі п.п. 12.9. договору, з урахуванням не виплачених лізингових платежів, та еквіваленту вартості долара США станом на 21.05.2013 року, збитки позивача у вигляді упущеної вигоди складають 15927,04 грн. (16173,82 х 8,161 =131994,55; 131994,55 - 116067,51 =15927,04). На підставі п.8.2.2. штрафні санкції за порушення умов договору складають 1913, 48 грн., пеня - 7551, 23 грн. Також, на підставі ст. 625 ЦК України, відповідачі повинні сплатити 3% річних від простроченої суми, що становить 2265,37 грн. та проценти за користування чужими грошима, розмір яких, на підставі ст. 8, 1048 ЦК України, позивач визначає на рівні облікової ставки Національного Банку України, в загальній сумі 5364, 19 грн. Враховуючи, що відповідачі, після того як були проінформовані про припинення договору і вимогу повернути об'єкт лізингу, ухилялись від повернення об'єкту лізингу, з урахуванням ст.785 ЦК України, позивач отримав право вимагати сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування об'єктом лізингу за період прострочення. Договір припинено 21.05.2013 року, а фактично об'єкт лізингу повернуто 19.08.2013 року, таким чином загальна сума неустойки складає 60919,22 грн. Загальна сума заборгованості, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів, складає 178295,5 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи міститься заява, в якій він підтримав повністю позовні вимоги, просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час і місце слухання справи повідомлені належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомили і від них не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв'язку з чим, згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року розгляд цивільної справи проводився заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до умов договору про фінансовий лізинг №00004615 від 26.03.2012 року (а.с.16-35) невід'ємними частинами якого є Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі Комерційні умови) та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (далі Графік), позивач зобов'язався передати у розпорядження відповідача ТОВ «Знамбудтранс», поручитель відповідач [PERSON] об'єкт лізингу-транспортний засіб типу «Volkswagen Caddy Kombi», 2011 року виробництва, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а ТОВ «Знамбудтранс» зобов'язався прийняти об'єкт лізингу та провести виплати відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, авансу у розмірі, що дорівнює еквіваленту 4149,15 доларів США, лізингових та інші платежів на загальну суму 23511,85 доларів США (а.с. 34-35). Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частини 1 та 2 ст. 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому, відповідно до ч. 2. ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено п.1 Умов поруки, відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов'язань ТОВ «Знамбудтранс» на підставі або у зв'язку із Договором. Згідно з п. 2 Умов поруки, зобов'язання [PERSON] включають сплату, окрім іншого, лізингових платежів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Судом встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором та 18.06.2012 року передав ТОВ «Знамбудтранс» об'єкт лізингу - транспортний засіб типу «Volkswagen Caddy Kombi», 2011 року виробництва, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується актом прийому-передачі до договору (а.с. 36). В свою чергу, ТОВ «Знамбудтранс», відповідно до положень п. 6.1. Загальних умов, зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до Графіку. Відповідно до акту прийому-передачі від 18.06.2012 року, предмет лізингу є власністю лізингодавця до моменту повного виконання лізингоодержувачем зобов'язань, передбачених Договором про фінансовий лізинг. У випадку неспроможності лізингоодержувача виконати свої зобов'язання, передбачені Договором, лізингодавець може позбавити лізингоодержувача права користування предметом лізингу та вилучити його. Відповідно до п. 6.5. Загальних умов та Графіку, щомісячний платіж здійснюється на рахунок, зазначений позивачем, не пізніше 15-го (п'ятнадцятого) календарного дня з дати направлення рахунку ТОВ «Знамбудтранс». У випадку прострочення платежів за Договором, згідно із п. 8.2. Загальних умов ТОВ «Знамбудтранс» зобов'язався сплачувати штрафні санкції, які включали: пеню у розмірі 10% річних від суми невиплаченої суми за кожен день прострочення до моменту повної виплати платежу (п.8.2.1. Загальних умов); штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані Позивачем (пункт 8.2.2. Загальних умов) - еквівалент у 15 доларів США за першу вимогу, еквівалент 20 доларів США за другу вимогу та еквівалент 25 доларів США за третю вимогу; компенсацію будь-яких витрат, понесених позивачем, зокрема, витрати на юридичні послуги, судові та позасудові процедури з метою стягнення несплачених сум у відповідності до Договору (п.8.2.3. Загальних умов). З листопада 2012 року відповідач ТОВ «Знамбудтранс» почало порушувати зобов'язання за договором щодо оплати платежів, передбачених договором. У відповідності до п.12.6, п.12.6.1 Комерційних умов, ТОВ „Порше Лізинг Україна" має право в односторонньому порядку припинити дію цього контракту в разі несплати одного наступного лізингового платежу у повному обсязі або частково, якщо строк невиконання такого перевищив тридцять календарних днів. Відповідно до п.12.7 Комерційних умов день, що вважатиметься датою припинення дії визначається «Порше Лізинг Україна». У день припинення лізингодавець надсилає лізингоодержувачу письмове повідомлення про припинення дії. Судом встановлено, що 02.12.2012 року лізингодавець направив на адресу лізингоодержувача першу платіжну вимогу, 17.12.2012 року - другу, а 03.05.2013 року надіслав на адресу ТОВ «Знамбудтранс» останню вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкту лізингу та повідомлення про відмову від Договору, в якому вимагав повернути автомобіль, сплатити суму несплачених лізингових платежів, пеню та штрафні санкції (а.с.38-49). Згідно з п.20.5. Комерційних умов, усі повідомлення, що мають бути надані за цим Контрактом, оформляються в письмовій формі та доставляються особисто, при цьому вони вважаються такими, що були надані, після доставки за відповідною адресою, або шляхом відсилання поштовим відправленням першого класу з попередньою оплатою, при цьому таке повідомлення вважається таким, що було доставлене, через 2 робочих дні з дати поштового відправлення, або шляхом надіслання факсу, при цьому таке повідомлення вважається таким, що було доставлене після відправки. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.82), позивач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису про повернення предмету лізингу, та 26.06.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис про повернення лізингоодержувачем на користь лізингодавця ТОВ «Порше Лізинг Україна» об'єкту фінансового лізингу. 26.08.2013 року (а.с.83) постановою державного виконавця ВДВС Знам'янського РУЮ, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису про повернення автомобіля повернуто заявнику за його заявою від 16.08.2013 року. Акт прийому передачі (а.с.94) свідчить про те, що 22.10.2013 року об'єкт лізингу передано ТОВ «Мастер Спайс» Статтею 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» № 723/97 від 16 грудня 1997 року № 723/97 (далі - Закон № 723/97) передбачено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, а також інших актів цивільного законодавства, а в разі відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У відповідності до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому три проценти річних за своєю природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов»язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Що стосується вимог позивача в частині стягнення неустойки за ч. 2 ст. 785 ЦК України в сумі 60919,22 грн., заявлені вимоги не підлягають задоволенню з огляду на те, що вказані положення не застосовуються до правовідносин, які виникають із договору фінансового лізингу, оскільки останні регулюються спеціальним законом, а саме: наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені уст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг", яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків (вказаної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 29.01.2013 у справі № 12/149). Вимоги позивача про стягнення з відповідачів в порядку ст. 1048 ЦК України процентів у сумі 5364, 19 грн. за користування грошовими коштами (тобто, коштами, не сплаченими щомісячно згідно з договором) є безпідставними та не ґрунтуються на законі, оскільки між сторонами мають місце правовідносини, що виникли з договору лізингу, умовами якого та законом передбачені відповідні санкції у зв'язку з його невиконанням, а не правовідносини, визначені параграфом 1 глави 71 ЦК України щодо договору позики. Тому вказані вимоги ТОВ „Порше Лізинг Україна" до задоволення не підлягають. Не підлягають також до задоволення позовні вимоги про стягнення збитків у сумі 15927,04 грн. в в порядку п.2. ч.2. ст. 22 ЦК України (упущена вигода), оскільки позивачем не надано доказів, які безспірно і достовірно підтверджують існування реальної можливості отримання грошових сум або іншого майна, в тому випадку, якби зобов'язання було виконане належним чином. Також ТОВ «Порше Лізинг Україна» просить стягнути з відповідачів 23538,91 грн. збитків, які складаються з витрат по оплаті послуг вказаних спеціалізованих організацій, наданих позивачу для відновлення його порушених прав та повернення автомобіля, звернення до нотаріуса для здійснення виконавчого напису та звернення до суду з даним позовом. Судом встановлено, що за договором про надання колекторських послуг № 29/28-011 від 01.02.2011 з ТОВ «Орум» (а.с.60-65) та договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 року з ТОВ «Трепл Сі», ТОВ «Порше лізинг Україна» сплатила вказаним фірмам за послуги (а.с.66-71) всього 41734,56 грн. Крім того позивачем було сплачено ТОВ «Агенція комплексного захисту Дельта М» за послуги, забезпечення повного та своєчасного виконання умов Договору фінансового лізингу, в тому числі за вилучення об'єкту лізингу, про що свідчить акт №188 від 30.08.2013 року, (а.с.73) - 14946,91 грн. Частиною 1 ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитки у зв'язку з порушенням її цивільного права, має право на відшкодування збитків. Пунктом 8.2.3 договору фінансового лізингу, укладеного між сторонами передбачена компенсація будь-яких витрат, понесених Порше Лізинг Україна та/або винагороди, включаючи, крім іншого винагороди юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем у відповідності до контракту. На підставі викладеного суд приходить до висновку про підставність вимог позивача в частині стягнення з відповідачів збитків на суму лише 14946,91 грн., що стверджені належними доказами, а саме за вартість вилучення об'єкту лізингу, про що свідчить акт №188 від 30.08.2013 року. Що стосується стягнення коштів за договорами з ТОВ „Орум" та ТОВ „Юридична компанія „Трепл Сі", то вказані вимоги до задоволення не підлягають, оскільки позивачем не надано суду належних і достовірних доказів на підтвердження, які саме конкретно послуги було надано зазначеними особами позивачу, їх вартість, обсяг та чи стосуються вони саме даного спору між сторонами. З вимогами ж про стягнення з відповідачів витрат на надання правової допомоги у відповідності до ст.ст. 84, 88 ЦПК України позивач не звертався і передбачених законом доказів на їх підтвердження щодо обсягу та вартості такої допомоги саме у вказаній справі, суду також не надав. Таким чином, суд вважає, що з відповідачів належить стягнути солідарно на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованість у сумі 87493,05 грн., яка складається із заборгованості за несплаченими лізинговими платежами в сумі 60816,06 грн.; збитків за повернення об'єкту лізингу в сумі 14946,91 грн.; штрафу в сумі 1913,48 грн., пені в сумі 7551,23 грн.; 3% річних в сумі 2265,37 грн.. Разом з тим, в порядку ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути солідарно на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» понесені витрати на сплату судового збору. На підставі викладеного ст.ст. 526, 530, 553,554, 612, 625, ЦК України, ЗУ «Про фінансовий лізинг»,

Outcome: partial