Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

03 лютого 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, виконавчого комітету Козацької сільської ради, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом, визнання незаконним та часткове скасування розпорядження Білгород-Дністровської районної адміністрації, визнання недійсним державних актів, скасування реєстрації державних актів, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який є батьком позивачів. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS], земельної частки (паю) колишнього КСГП "Україна, розміром 4,35 умовних кадастрових гектари, майнового паю у КСГП "Україна", визначеного у розмірі 10510 грн, грошових коштів, які розташовані на рахунках у філії - Білгород-Дністровського відділення № 6707 ВАТ "Ощадбанк", рахунки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Позивачі стверджують, що після смерті батька фактично вступили в управління і володіння спадковим майном, оскільки були зареєстровані та дійсно проживали разом із батьком , користувалися усіма його побутовими речами і доглядали за будинком, поховали батька та взяли собі документи спадкодавця. Незважаючи на переїзд у місто, у зв'язку із економічними факторами, позивачі періодично разом з онуками приїжджали додому. Однак, заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.03.2007 року по справі № 2-3787/07 був встановлений факт прийняття спадщини та визнано право власності в рівних частках за [PERSON] та [PERSON], що відкрилася після смерті їх дідуся,[PERSON], померлого [INFO] і що складається з житлового будинку [ADDRESS], земельної частки (паю) колишнього КСГП "Україна" , розміром 4,35 умовних кадастрових гектари, майнового паю у КСГП "Україна", визначеного у розмірі 10510 грн, грошових коштів, які розташовані на рахунках у філії - Білгород-Дністровського відділення № 6707 ВАТ "Ощадбанк", рахунки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. На підставі вказаного рішення суду та завдяки розпорядженню Білгород-Дністрвоської районної державної адміністрації Одеської області від 30.09.2008 року № 2180/А-2008 [PERSON] та [PERSON] оформили в рівних частках право власності на успадковану земельну ділянку та отримали кожен по три державних акти. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.02.2013 року скасоване заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.03.2007 року. У зв'язку із вищевикладеним позивачі просять суд: встановити факт прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] та складається з житлового будинку [ADDRESS], земельної частки (паю) колишнього КСГП "Україна", розміром 4,35 умовних кадастрових гектари, майнового паю у КСГП "Україна", визначеного у розмірі 10510 грн, грошових коштів, які розташовані на рахунках у філії - Білгород-Дністровського відділення № 6707 ВАТ "Ощадбанк", рахунки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], визнати за [PERSON] та [PERSON] у рівних частках право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], визнати незаконним та скасувати розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 30.09.2008 року № 2180/А-2008 в частині безоплатної передачi у приватну власнiсть [PERSON] земельноi дiлянки площею 0,24 гектарів в межах згiдно з планом, яка розташована за адресою: масив [NUMBER] дiлянка [NUMBER] на території Козацької сiльської ради Бiлгород-Днiстровського району Одеської областi для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва; земельної дiлянки площею 0,24 гектарів в межах згiдно з планом, яка розташована за адресою: масив [NUMBER] дiлянка [NUMBER] на територii' Козацької сільської ради Бiлгород-Днiстровського району Одеської області для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва; масив [NUMBER] дiлянка [NUMBER] на територi'i Козацької сiльської ради Білгород-Дністровського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та [PERSON] земельної дiлянки площею 1,51 гектарів в межах згiдно з планом, яка розташована за адресою: масив [NUMBER] дiлянка [NUMBER] на територiї Козацької сiльської ради Бiлгород-Днiстровського району Одеської області для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва; земельної дiлянки площею 0,24 гектарів в межах згiдно з планом, яка розташована за адресою: масив [NUMBER] дiлянка [NUMBER] на територiї Козацької сiльської ради Бiлгород-Днiстровського району Одеської області; земельної дiлянки площею 0,24 гектарів в межах згiдно з планом, яка розташована за адресою: масив [NUMBER] дiлянка [NUMBER] на територiї Козацької сiльської ради Бiлгород-Днiстровського району Одеської області, визнати недiйсним державний акт на право власностi на земельну дiлянку cepiї [NUMBER], який був зареєстрований 04.01.2010 року в книзi записiв реєстрацiї державних актів на право власностi на землю на iм'я [PERSON], земельна дiлянка площею 0,24 гектарів в межах згiдно з планом, яка розташована за адресою: масив [NUMBER] дiлянка [NUMBER] на територiї Козацької сільської ради Бiлгород-Днiстровського району Одеської областi для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва, визнати недiйсним державний акт на право власностi на земельну дiлянку cepiї [NUMBER], який був зареєстрований 04.01.2010 року в книзi записiв реєстрації державних актів на право власностi на землю на iм'я [PERSON], земельна дiлянка площею 0,24 гектарів в межах згiдно з планом, яка розташована за адресою: масив [NUMBER] дiлянка [NUMBER] на територiї Козацької сiльської ради Бiлгород-Днiстровського району Одеської областi для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва, визнати недiйсним державний акт на право власностi на земельну дiлянку сepiї [NUMBER], який був зареєстрований 04.01.2010 року в книзi записiв реєстрації державних актів на право власностi на землю на iм'я [PERSON], земельна дiлянка площею 1,51 гектарів в межах згiдно з планом, яка розташована за адресою: масив [NUMBER] дiлянка [NUMBER] на територiї Козацької сiльської ради Бiлгород-Днiстровського району Одеської областi для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також визнати недiйсним державний акт на право власностi на земельну дiлянку серії [NUMBER], cepiї [NUMBER], серії [NUMBER],які були зареєстровані 04.01.2010 року в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю на ім'я [PERSON], скасувати реєстрацiю державних актів на право власностi на земельну дiлянку cepiї [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], які були зареєстровані 04.01.2010 року в книзі записів реєстрації державних актівна право власності на землю на імя [PERSON], скасувати реєстрацiю державних актів на право власностi на земельну дiлянку на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER], які були зареєстровані 04.01.2010 року в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на ім`я [PERSON] Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав наведених у позові. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами погодилася частково. Представник Білгород-Дністровської райдержадміністрації Одеської області просила суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] Представник виконавчого комітету Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява, у відповідності до якої виконавчий комітет Козацької сільської ради просить розглядати справу у відсутність їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причина неявки суду невідома. У відповідності до ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність не зявившехся осіб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05.03.2002 року, актовий запис № 08 (а.с.19) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. У відповідності до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON], яка згодом змінила прізвище на [PERSON] у зв'язку із одруженням, [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] (а.с.17,18,20). Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2007 року було винесено заочне рішення, яким встановлено факт прийняття спадщини та визнано право власності за [PERSON], [PERSON], що відкрилася після смерті їх дідуся [PERSON], померлого [INFO] і що складається з житлового будинку [ADDRESS], земельної частки (паю) колишнього КСГП "Україна" , розміром 4,35 умовних кадастрових гектари, майнового паю у КСГП "Україна", визначеного у розмірі 10510 грн, грошових коштів, які розташовані на рахунках у філії - Білгород-Дністровського відділення № 6707 ВАТ "Ощадбанк", рахунки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (а.с.25). У відповідності до вищевказаного рішення та на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 30.09.2008 року № 2180/А-2008 (а.с.278,279) [PERSON] та [PERSON] одержали по три державних акти серії [NUMBER], серії [NUMBER], та серії [NUMBER], виданих на імя [PERSON] , що свідчать що останній є власником земельної ділянки площею 1,51 га у межах згідно з планом, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], земельної ділянки площею 0,24 га, масив [NUMBER] ділянка [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,24 га, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER](а.с.29-31) та державних актів серії [NUMBER], серії [NUMBER], та серії [NUMBER], виданих на імя [PERSON], що свідчать, що остання є власником земельної ділянки площею 0,24 га, масив [NUMBER] ділянка [NUMBER], земельної ділянки площею 1,51 га, масив [NUMBER] ділянка [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,24 га, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] (а.с.32-34). Рішенням апеляційного суду Одеської області заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.03.2007 року скасовано, відмовлено у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування (а.с.26-28). 31.10.2012 року позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини(а.с.21-22). З матеріалів справи убачається, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) померлому [PERSON] належало право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП "Україна" розміром 4,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.13).Згідно довідки, виданої виконкомом Козацької сільської ради [PERSON] є власником майнового паю, який складає 10510 грн.(а.с.14). До того ж, у [PERSON] був відкритий рахунок № [NUMBER] у філіалі № 6707/033 в відділенні Ощадбанку(а.с.15). Нотаріусом Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю оригіналів право установчих документів на житловий будинок та майновий пай, виданих на ім'я спадкодавця (а.с.23,24). Позивачі у своєму позові стверджують, що після смерті батька фактично вступили в управління і володіння спадковим майном, оскільки були зареєстровані та дійсно проживали разом із спадкодавцем , користувалися усіма його побутовими речами і доглядали за будинком, поховали батька та взяли собі документи спадкодавця, що підтверджують відповідними довідками виданими виконкомом Козацької сільської ради № 686 від 31.10.2012 року та № 685 від 31.10.2012 року (а.с.16). Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року (надалі -ЦК України 1963р.), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ч.1 ст.529 ЦК України 1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Визнати позивачів такими, що фактично прийняли спадщину померлого [INFO] [PERSON] неможливо оскільки позивачами не надано жодного доказу, які б свідчили б про фактичне прийняття спадщини після померлого [PERSON] Посилання позивачів на те, що вони були зареєстровані разом із спадкодавцем, здійснили його поховання та прийняли на зберігання деякі документи судом до уваги не приймаються, оскільки за змістом ст.549 ЦК України 1963 р., зокрема визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Доказів про те, що позивачі фактично вступили в управління та володіння спадковим майном матеріали справи не містять. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до статей 58, 59 ЦПК України докази мають бути належними та допустимими. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оскільки позивачі ані фактично, ані юридично не прийняли спадщину після померлого [PERSON] суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині встановлення факту прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Вимоги позивачів щодо визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на спадщину, визнання незаконними та скасування розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, вимоги щодо визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки є похідними від основного позову та можуть бути задоволенні лише у разі задоволення позовних вимог про встановлення факту прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], а тому за викладених обставин задоволенню не підлягають. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачами не доведено, що вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалися позивачі та їх представник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed