Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач ТОВ «СПП Лана» звернулося до Михайлівського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Михайлівському районному відділенні Запорізького регіональної філії Центр ДЗК 20 серпня 2008 року за №040827300057 поновленим,обґрунтовуючи позовні вимоги таким. 02 липня 2007 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «СПП ЛAHA» було укладено договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований в Михайлівському районному відділі Запорізької регіональної філії Центр ДЗК 20 серпня2008 за № 040827300057. Даний договір було укладено на 10 років, строк якого спливає 20 серпня 2018 року. 17.07.2018 року орендодавцю згідно приписів ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» було направлено лист-повідомлення від 17 липня 2018 року про поновлення договору оренди земельної ділянки з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. З боку орендодавця на адресу ТОВ «СПП ЛAHA» не надходило жодних повідомлень або заперечень щодо поновлення вищезазначеного договору оренди земельної ділянки. Як вбачається з приписів ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» орендар виконав всі умови та дотримав процедури, щоб скористатись своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки. Натомість орендодавець знехтував приписами ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та п. 8 Договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Михайлівському районному відділі Запорізької регіональної філії Центр ДЗК 20 серпня 2008 за № 040827300057. Вищевказана земельна ділянка не поверталася орендодавцю, акт приймання передачі не підписувався, а ТОВ «СПП Лана» продовжує нею користуватися. Вважає, що [PERSON] порушує права позивача шляхом наявного зволікання в укладанні додаткової угоди до договору оренди землі. Внаслідок зазначеного, просить суд визнати договір оренди земельної ділянки зареєстрованого в Михайлівському районному відділі Запорізької регіональної філії Центр ДЗК 20 серпня 2008 за № 040827300057 поновленим. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Плецька Ю.В. на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, з якого вбачається, що доказів того, що [PERSON] звертався до ТОВ «СПП ЛАНА» з повідомленням про небажання поновлювати договір оренді землі, відповідачем не надано. Стосовно розміру орендної плати проектом додаткової угоди було запропоновано викласти п. 9 договору оренди земельної ділянки в новій редакції, а саме: орендна плата була запропонована в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка вноситься орендарем у грошовій формі. Крім того, орендодавцю у встановленому законом порядку було надіслано лист - повідомлення про поновлення договору оренди землі на той саме «строк» з проектом додаткової угоди про поновлення «терміну» дії договору оренди земельної ділянки. Проте, лист - повідомлення, складений з дотриманням вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповідачем був проігнорований. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. Так, дійсно у липні 2007 року сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 20 серпня 2008 року за № 040827300057. За час дії Договору він дійшов висновку, що його умови, зокрема й відсутність індексації орендної плати, його не влаштовують. З огляду на наближення терміну закінчення строку дії Договорів, він склав письмову заяву на адресу ТОВ СПП «Лана», яка містила повідомлення, про небажання поновлення Договору оренди земельної ділянки на новий строк через невдоволення розміром орендної плати та особисто відніс її до адміністративної будівлі ТОВ «СПП Лана», де віддав працівникові цього підприємства на ім'я [PERSON] Проте, доказів прийняття його повідомлення він не отримав. Тобто, ним завчасно було повідомлено позивача про небажання поновлювати Договір оренди земельної ділянки на новий строк із зазначенням причин, а саме: орендодавця не влаштовувало те, що згідно п.10 Договору розмір орендної плати не підлягав індексації, тобто він був сталою величиною, у той час, як індекс споживчих цін постійно збільшується, що доводиться зокрема даними, розміщеними у мережі інтернет на офіційному веб-сайті Фонду держмайна України за адресою http://www.spfu.gov.ua/ua/regions/zaporizhia/spf-rent-Indeks-inflyacii. Крім того, згідно Додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки, орендна плата виплачується не у грошовій, а лише в натуральній формі - у розмірі 1/5 частини продукції отриманої із земельної ділянки. З огляду на те, що Запорізька область є зоною ризикованого землеробства, такі вид та розмір орендної плати також є невигідними для орендодавця. Крім того, Лист-повідомлення позивача не відповідає вимогам ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки долучений до нього проект документу під назвою «додаткова угода про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки» не є проектом додаткової угоди відповідно до ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», враховуючи різний юридичний зміст понять «строк» та «термін», визначений чинним цивільним законодавством. Друга самостійна підстава для поновлення орендних відносин передбачена ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме: в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення cтроку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця із запереченням у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Орендодавець завчасно письмово повідомляв ТОВ «СПП ЛАНА», що його не влаштовує у попередньому договорі одна з істотних умов, а саме розмір орендної плати, тобто має місце відсутність домовленості, що тягне за собою втрату попереднім орендарем права на поновлення Договору. У даному випадку Договір оренди землі з ТОВ «СПП ЛАНА» не може бути визнаний поновленим, ані з підстав встановлених ч.ч. 1-5, ані з підстав встановлених ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV.З огляду на викладене, просить у позові ТОВ «СПП ЛАНА» до відмовити у повному обсязі. Встановивши обставини справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 02 липня 2007 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «СПП ЛАНА» було укладено договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований в Михайлівському районному відділі Запорізької регіональної філії Центр ДЗК 20 серпня 2008 за №040827300057. Згідно п. 8 Договору його укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі він повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно Прикінцевих положень цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Враховуючи дату державної реєстрації зазначеного договору оренди землі у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК - 20.08.2008 року, строк його дії до 20.08.2018 року включно. Згідно п. 37 дія Договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. 17 липня 2018 року ТОВ «СПП Лана» було направлено на адресу [PERSON] лист- повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Михайлівському районному відділі Запорізької регіональної філії Центр ДЗК 20 серпня 2008 року за № 040827300057 з проектом «додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки», яке орендодавець отримав 21.07.2018 року. Відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Як неодноразово зазначав Верховний Суд України, переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі може бути реалізоване шляхом двох окремих правових підстав: перша наведена у ч.1-ч.5 вказаної статті, друга - у ч. 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". За змістом ч.1-ч.5 згаданої статті, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Правова конструкція, передбачена ч.1-ч.5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" узгоджується з положеннями статті 777 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальний принцип реалізації переважного права наймача на продовження договору найму на новий строк. За змістом згаданої статті Цивільного кодексу України, наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Відповідно до ч.6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено іншу правову підставу, яка полягає в наступному: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Отже, ч.1-ч.5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що орендар ініціює питання поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення орендодавцю листа-повідомлення та проекту додаткової угоди. Отримавши зазначений лист-повідомлення та проект додаткової угоди, орендодавець вчиняє ряд юридично значимих дій, а саме: (а) перевіряє його на відповідність вимогам закону, (б) узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, (в) приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), (г) укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Якщо орендар, маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, ініціював перед орендодавцем питання про таке поновлення, скориставшись правовим механізмом ч.1-ч.5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", то ч. 6 вказаної статті не може бути застосована до таких правовідносин, оскільки ч.6 статті 33 Закону України "Про оренду землі": (1) не передбачає звернення орендаря до орендодавця; (2) переговори сторін щодо зміни (за необхідності) істотних умов не проводяться. Таким чином, виходячи з того, що ч.1-ч.5 та ч.6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" містять дві окремі правові підстави реалізації орендаря свого переважного права на поновлення договору оренди землі, вони не можуть бути застосовані одночасно, оскільки є різними за своєю правовою природою, механізмом застосування та правовими наслідками. Судом встановлено, що 17 липня 2018 року ТОВ «СПП Лана» було направлено на адресу [PERSON] лист - повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Михайлівському районному відділі Запорізької регіональної філії Центр ДЗК 20 серпня 2008 року за № 040827300057 з проектом «додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки», яке орендодавець отримав 21.07.2018 року відповідно до вимог ч.1-ч.5 Закону України "Про оренду землі". Відповідач відповіді на таку пропозицію не надав, оскільки його не влаштували запропоновані позивачем умови. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки сторони не досягли домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилося. В свою чергу, за вказаних обставин, відсутні правові підстави вважати, що у позивача виникло право на позов на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" з посиланням на те, що позивач після закінчення терміну дії договору оренди землі продовжив користуватися земельною ділянкою за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Сам лише факт спливу місячного строку за відсутністю листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди, разом з іншими підставами, вказаними в ч.6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі за наявності вже застосованого позивачем поновлення договору оренди на підставі ч.1-ч.5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та наявності заперечень з боку орендодавця у його поновленні. Враховуючи вищенаведене, суд відхиляє доводи позивача, що він має право на продовження договору оренди земельної ділянки на підставі п.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки останній продовжує користуватися земельною ділянкою протягом одного місяця після закінчення строку дії договору землі та не отримував письмового повідомлення про відсутність наміру орендодавця продовжувати зазначений договір. Також, у даному випадку законодавством не передбачено повноваження суду щодо самостійного визначення або зміни істотних умов договору (строку дії договору), оскільки це вирішується сторонами договору на основі їх вільного волевиявлення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed