Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

ТОВ "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 78 104 грн. 74 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16.12.2013 року у м. Києві з вини [PERSON], який керував автомобілем "Субару", реєстраційний номер [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ТОВ "Українська страхова група" автомобіля "Фольксваген", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "ДЕУ Ланос", н.з. [NUMBER] транспортного засобу "Мерседес-Бенз", н.з. [NUMBER]. Так як, [PERSON] було завдано матеріальної шкоди, у зв'язку з пошкодженням її транспортного засобу, який був застрахований ТОВ "Страхова компанія "Українська страхова група", остання відшкодувала їй 78 104 грн. 74 коп. шляхом перерахування вказаних коштів на СТО. Оскільки, цивільна відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу "Субару", д.н. [NUMBER] не застрахована, тому позивач вимушений звернутись до суду про стягнення суми страхового відшкодування саме з [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, які просив задовольнити. Відповідач в останнє судове засідання не з"явився, про дату і час якого був повідомлений під розписку завчасно, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, враховуючи письмову заяву останнього про визнання позову та відсутності заперечень щодо його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.07.2009 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-2828-0157, згідно якого було застраховано автомобіль марки «Вольксваген Тігуан» д.н. [NUMBER], строком з 25.10.2009 року по 27.10.2014 року, зі страховою сумою 43 780,00 дол. США, що в еквіваленті складає 358 120 грн. 40 коп. Встановлено і те, що 16.12.2013 року [PERSON] в м.Києві на вул. Борщагівска, 173/187, керуючи автомобілем "Субару", реєстраційний номер [NUMBER], без полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, не врахував дорожньої обстановки, яка склалась, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем "ДЕУ Ланос", н.з. [NUMBER] який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем"Фольксваген", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем "Мерседес-Бенз", н.з. [NUMBER], які зазнали механічних пошкоджень, що підтверджується постановою Солом'янським районним судом міста Києва від 24.01.2014 року, якою [PERSON] визнано винним в зазначеному ДТП. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, вина [PERSON] у скоєній ДТП є доведеною. На підставі калькуляції від 20.12.2014 року по ремонту транспортного засобу "Фольксваген", реєстраційний номер [NUMBER], страхового акту № СТОКА-649 від 26.12.2013року, рахунку № 2310134573-2 від 20.12.2013 року ТОВ "Страхова компанія "Українська страхова група", в рахунок оплати ремонту транспортного засобу [PERSON], а відтак виконання умов договору страхування, перерахувала відповідному СТО суму страхового відшкодування у розмірі 78 104 грн. 74 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 27.12.2013 року за № 23638, копія якого міститься в матеріалах справи разом із вказаними страховим актом, калькуляцією, рахунком на оплату. Встановлено також, що цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована, що вбачається із Відомостей № 9319835 сформованих АІПС ДТП станом на 26.12.2013 року. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Судом вище встановлено, що позивачем на виконання умов договору страхування виплачено в інтересах потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 78 104 грн. 74 коп., у зв'язку з чим у позивача виникло право суброгації, яке регулюється положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування". Статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки, а саме: до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ч. 1 ст. 993 ЦК України). Статтею 21.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. В ст. 21.3. цього закону зазначено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. Статтею ст. 21.4. вказаного закону передбачено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Отже, з огляду на вказані норми, таке відшкодування позивачу має здійснювати [PERSON], оскільки його цивільно-правова відповідальність як власника наземного транспортного засобу не застрахована. Так, позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються належними доказами, не заперечуються самим відповідачем, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору, відповідно до суми задоволених вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 78 104 (сімдесят вісім тисяч сто чотири) грн. 74 (сімдесят чотири) коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 781 (сімсот вісімдесят одна) грн. 05 (п'ять) коп.

Outcome: approved