Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , орган опіки та піклування адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , який не приймав участі у житті дітей з лютого 2004 року, ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання синів, не забезпечував необхідного утримання дітей, не спілкувався з синами. Наголошувала, що відносно відповідача [PERSON] внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, робив спроби спілкуватися з дітьми, але дружина за час перебування його на заробітках за кордом налаштувала дітей на негативне ставлення до нього. Окрім цього, звертає увагу суду, що правовий статус дитина має особа до досягнення нею повноліття. [PERSON] надала відповідь на відзив в якій зазначила, що на момент подання позовної заяви [PERSON] не виповнилося 18 років. Звертала увагу суду, що відповідач [PERSON] має заборгованість по аліментам за період з березня 2009 року по листопад 2020 року у сумі 182 799 грн. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, зазначала, що відповідач протягом 16 років ухилявся від виконання батьківських обов`язків та вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача вимагають інтереси її синів. Відповідач заперечував щодо позовних вимог та зазначав, що сплачував аліменти, а через неприязні стосунки із позивачем він дійсно не мав можливості часто спілкуватися з синами. [PERSON] та [PERSON] обставини викладені в позовній заяві підтримали та зазначили, що батько не цікавиться їх життям, не телефонував та не приймав жодної участі в їх вихованні. Просили суд позбавити батьківських прав [PERSON] . Представник органу опіки та піклування адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради надав заяву в якій зазначав, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на теперішній час досягли вісімнадцяти років. Згідно п. 1 ст. 34 Цивільного Кодексу України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», служба у справах дітей займається дітьми, які не осягли 18 років. В судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] які повідомили, що відповідач не приймав участі у житті [PERSON] та [PERSON] , ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, не сплачував аліменти, не спілкувався з дітьми. Наголошували, що у позивача виникали постійні проблеми з орендованими квартирами, однак відповідач не допомогав у вирішенні зазначених питань. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2021 року узадоволенні клопотання [PERSON] про залишення без розгляду позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав відмовлено. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.1995 року. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.01.2020 року. Борг по сплаті аліментів [PERSON] за виконавчим документом № 2-1380 від 25.05.2019 року, станом на листопад 2020 року, становить 182 799, 35 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по сплаті аліментів ВП № 13011365. Відповідно до довідки № 212/6/03 від 09.11.2020 року за адресою: [ADDRESS] з 2017 року без реєстрації мешкає родина у складі: мати [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] . З народження дітьми опікувалася мати, батько дітей жодного разу в лікувальний заклад для супроводу дітей не з`являвся, участі у їх лікуванні та вихованні не приймав. Згідно довідки № 431 від 17.11.2020 року, наданої КЗО «Середня загальноосвітня школа № 45» ДМР, [PERSON] з 01.09.2009 року до 26.06.2020 року навчався у КЗО «СЗШ № 45» ДМР. Вихованням дитини займалася мати, батько дитини, за час навчання заклад не відвідував, контакту зі школою за час навчання сина не підтримував, із вчителями не спілкувався. Відповідно до довідки № 122 від 13.11.2020 року наданої КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради у [PERSON] на батька сформувалася образа, розчарування, очікування та її сподівання були невиправдні. Згідно довідки № 102 від 01.03.2010 року та довідки № 101 від 01.03.2010 року, наданої КЗО «Середня загальноосвітня школа № 45» ДМР, [PERSON] та [PERSON] навчаються у КЗО «СЗШ № 45» ДМР. Вихованням дітей займається мати, батько дітей, за час навчання заклад не відвідував, контакту зі школою за час навчання синів не підтримував, із вчителями не спілкувався, життям дітей та їх потребами не цікавився. Про фізичний та духовинй розвиток дітей не піклувався. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2010 року оголошено розшук боржника у виконавчому провадженні про стягнення аліментів [PERSON] , [INFO] . Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення ним проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, зазначено, що розлучення дитини з батьками може бути необхідним в як найкращих інтересах дитини у виключних випадках, наприклад, коли батьки взагалі не піклуються про неї. Крім того, слід зазначити, що положення ст.ст. 150, 164 СК України, регулюють обов`язки батьків щодо виховання дитини, підстави позбавлення батьківських прав, у ст. 164 СК України йдеться про позбавлення батьківських прав саме щодо дитини. Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 1 Закону України від 26.04.2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства" також визначено, що дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосованим до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцять років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Отже, умовами застосування такої міри відповідальності як позбавлення батьківських прав є: 1) здійснення батьком (матір`ю) правопорушення, передбаченого ст. 164 СК; 2) наявність вини в діях батька (матері); 3) батько (мати) володіють повною цивільною дієздатністю; 4) дитина не досягла повноліття. Зазначені умови для позбавлення батьківських прав мають існувати одночасно. Враховуючи положення ст. 6 СК України, ст. 1 Закону України від 26.04.2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства", та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, оскільки на час ухвалення рішення суду сини відповідача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , досягли вісімнадцяти років, у зв`язку з чим втратили правовий статус дитини, що виключає можливість позбавлення відповідача батьківських прав. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , орган опіки та піклування адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав варто відмовити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed