Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України звернулось\~до суду\~з позовом,\~у якому\~просить стягнути\~на свою\~користь \~в порядку\~регресу з\~[PERSON] кошти\~в розмірі\~понесених витрат\~в сумі\~9821,13\~грн,\~суму витрат\~понесених на\~встановлення розміру\~збитку,\~що становить\~670,00 грн. та суму понесених судових витрат у розмірі 1\~762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату час та місце проведення судового засідання позивач повідомлявся належним чином, згідно поданої заяви представник позивача просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2017 року по справі №522/12004/17, [PERSON], визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 4\~ст.\~82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом На дату скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди відповідач, [PERSON], не мала чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно із Висновком №1907/1 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Мерседес д/з ВН 3261 ЕК унаслідок пошкодження автомобіля в ДТП у розмірі 9151,13 грн. Матеріальна шкода завдана потерпілій особі, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, особисто винуватцем, [PERSON], відшкодована не була. У звязку з цим, [PERSON] звернулася із заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України, з метою отримання відшкодування. У звязку з настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторним (транспортним) страховим бюро України 03 жовтня 2017 року здійснено виплату відшкодування потерпілій особі, [PERSON], в розмірі 9151,13 грн., за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Правове регулювання відносин із заподіяння шкоди ґрунтується на вихідних засадах ст. 1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято\~Закон України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зазначеним Законом були визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Відповідно до ст. 38.1.1.\~ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону. Згідно зі\~ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~ст. 1191 ЦК України\~), а також\~ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~і\~ст. 27 Закону України "Про страхування"\~встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов'язок за страховим зобов'язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов'язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог\~ст. 27 Закону України "Про страхування "\~та\~ст. 993 ЦК України\~до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи , відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно зі ст. 38\~Закону України "Про страхування ", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги\~ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1\~ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON]. Згідно з ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає за необхідним, стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача [PERSON],також, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

Outcome: approved