Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, мотивуючи позовні вимоги тим, що 18.01.2006 р. між [PERSON] та ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» було укладено договір страхування життя № АВ0010049, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям, працездатністю та додатковою пенсією [PERSON] особи або Страхувальника. Вигодонабувачем за договором страхування життя № АВ0010049 за страховим випадком - Смерть [PERSON] особи виступала [PERSON]. 25.02.2015 р. під час дії Договору настала смерть застрахованої особи. Позивачем було проведено розслідування даної події, на підставі якого було складено рішення про відмову у страховій виплаті № 5790 і листом № 1298 від 27.04.2015 року відмовлено відповідачу, як вигодонабувачу, у здійсненні страхової виплати за страховим випадком - «Смерть [PERSON] особи», на підставі п. 6.2.3. Правил страхування життя за програмою «ТАС - ЛАЙФ» від 17.12.2002 року. 09.09.2015 року на адресу Позивача надійшла заява від Відповідача про виплату викупної суми, вхід. № 7356. Даною заявою Відповідач просила припинити дію Договору та перерахувати на реквізити вказані в заяві викупну суму. 14.09.2015 р. Позивачем на рахунок Відповідача було перераховано викупну суму в розмірі 129 263,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3158 від 14.09.2015 року. Після отримання викупної суми, та не погоджуючись з відмовою Позивача у виплаті страхової суми, Відповідач подала позовну заяву до суду, про стягнення з Позивача страхової суми в розмірі 234 630,80 грн. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23.05.2016 року залишено без змін рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2016 року, яким було задоволено позовні вимоги [PERSON], та зобов'язано стягнути з Позивача на користь Відповідача страхову суму за договором страхування життя № АВ0010049, за страховим випадком «Смерть [PERSON] особи» в розмірі 234 630,80грн. Ухвала Апеляційного суду Вінницької області набрала законної сили 23.05.2016 р. Отже, згідно рішення суду Позивач зобов'язаний здійснити Відповідачу виплату страхової суми за страховим випадком «Смерть [PERSON] особи» в розмірі 234 630,80 гри., у зв'язку з чим виплата викупної суми Відповідачу не передбачена. Умовами Договору не передбачено виплата і викупної, і страхової суми одночасно, тому ПАТ «Страхова компанія «ТАС» звернулась до суду із позовом про стягнення безпідставно виплаченої викупної суми. 29.09.2016 року [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача АТ « СК» ТАС» грошові\~ кошти в\~ сумі 18450 гр-н, в звязку\~ з несвоєчасним виконання зобовязань за договором та несвоєчасним виконанням судового рішення. Представник позивача - відповідача АТ « СК» ТАС» в судовому засіданні первісний позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладених в позовній заяві. У зустрічному позові просив відмовити, посилаючись на ті обставини, що [PERSON] вже зверталась в листопаді 2015 р. до Вінницького міського суду Вінницької області із позовною заявою до АТ «СК «ТАС» (приватне) про захист прав споживачів, стягнення невиплаченої страхової виплати та моральної шкоди. В своїх позовних вимогах [PERSON] вже просила суд стягнути з АТ «СК «ТАС» (приватне) пеню по невиплаченій страховій виплаті, пеню по невиплаченому інвестиційному доходу, нарахованому на авансові внески, втрат від інфляції по невиплаченій страховій сумі, втрат від інфляції по невиплаченому інвестиційному доходу, 3% річних за користування чужими коштами по невиплаченій страховій виплаті, 3% річних за користування чужими коштами по невиплаченому інвестиційному доходу. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2016 року вищевказані позовні вимоги [PERSON] було задоволено. Тобто, вже є рішення суду, яке набрало законної сили 23 травня 2016 р., між тими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав Відповідач позивач [PERSON] в судовому засіданні первісний позов визнала, зустрічний позов підтримала в обсязі відповідно до уточненої заяви. Суд дослідив докази: - копія протоколу №19 від 09.12.2009 року (на а.с. 5-11), відповідно до якого назву ЗАТ «Страхова компанія «ТАС» на ПАТ «Страхова компанія «ТАС». - копія договору страхування життя № АВ0010049 (на а.с. 12), відповідно до якого 18.01.2006 року між [PERSON] та ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» було укладено договір страхування життя № АВ0010049, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям, працездатністю та додатковою пенсією [PERSON] особи або Страхувальника. Вигодонабувачем за договором страхування життя № АВ0010049 за страховим випадком - Смерть [PERSON] особи виступала [PERSON]; - копія правил страхування життя за програмою «ТАС - ЛАЙФ» від 17.12.2002 року (на а.с. 13-19), якими передбачені умови страхування; - копія листа вихід № 1298 від 27.04.2015 року (на а.с. 20), яким відмовлено Відповідачу, як вигодонабувачу, у здійсненні страхової виплати за страховим випадком - «Смерть [PERSON] особи», на підставі п. 6.2.3. Правил страхування життя за програмою «ТАС - ЛАЙФ» від 17.12.2002 р; - копія заяви вхід. № 7356 від 09.09.2015 року (на а.с. 21), відповідно до якої відповідач просила припинити дію Договору та перерахувати на реквізити вказані в заяві викупну суму.; - копія платіжного доручення № 3158 від 14.09.2015 року (на а.с. 22), згідно якого позивачем на рахунок Відповідача було перераховано викупну суму в розмірі 129 263,96 грн.; - копія рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2016 року (на а.с. 23-29), яким задоволено позовні вимоги [PERSON], та зобов'язано стягнути з Позивача на користь Відповідача страхову суму за договором страхування життя № АВ0010049, за страховим випадком «Смерть [PERSON] особи» в розмірі 234 630,80грн, та копія Ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 23.05.2016 року (на а.с. 30-37), якою рішення суду від 06.04.2016 року залишено без змін; - копія листа вихід. № 889 від 30.05.2016 року (на а.с. 38 - 39), відповідно до якого позивач повідомила страхову компанію про платіжні реквізити для перерахування належних їй за рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій коштів.; - копія Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.07.2016 року (на а.с. 67-68), відповідно до якої було відхилено касаційну скаргу АТ «СК «ТАС» та рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін. - копія відповіді [PERSON] страховій компанії «ТАС» та поштової квитанції про відправку рекомендованого листа на адресу Страхової компанії ТАС 11.06.2016 року (на а.с. 69-70). Вказані докази суд вважає належними та допустимими та приймає. Із досліджених в судовому засіданні доказів та пояснень встановлено наступні факти та належні їм правовідносини. 18.01.2006 р. між [PERSON] та ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» було укладено договір страхування життя № АВ0010049, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям, працездатністю та додатковою пенсією [PERSON] особи або Страхувальника. Вигодонабувачем за договором страхування життя № АВ0010049 за страховим випадком - Смерть [PERSON] особи виступала [PERSON]. 25.02.2015 р. під час дії Договору настала смерть застрахованої особи. Позивачем було проведено розслідування даної події, на підставі якого було складено рішення про відмову у страховій виплаті № 5790 і листом № 1298 від 27.04.2015 року відмовлено відповідачу, як вигодонабувачу, у здійсненні страхової виплати за страховим випадком - «Смерть [PERSON] особи», на підставі п. 6.2.3. Правил страхування життя за програмою «ТАС - ЛАЙФ» від 17.12.2002 року. 09.09.2015 року на адресу Позивача надійшла заява від Відповідача про виплату викупної суми, вхід. № 7356. Даною заявою Відповідач просила припинити дію Договору та перерахувати на реквізити вказані в заяві викупну суму. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про страхування» викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою. 14.09.2015 р. Позивачем на рахунок Відповідача було перераховано викупну суму в розмірі 129 263,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3158 від 14.09.2015 року. Після отримання викупної суми, та не погоджуючись з відмовою Позивача у виплаті страхової суми, Відповідач подала позовну заяву до суду, про стягнення з Позивача страхової суми в розмірі 234 630,80 грн. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23.05.2016 року залишено без змін рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2016 року, яким було задоволено позовні вимоги [PERSON], та зобов'язано стягнути з Позивача на користь Відповідача страхову суму за договором страхування життя № АВ0010049, за страховим випадком «Смерть [PERSON] особи» в розмірі 234 630,80грн. Ухвала Апеляційного суду Вінницької області набрала законної сили 23.05.2016 року. Отже, згідно рішення суду Позивач зобов'язаний здійснити Відповідачу виплату страхової суми за страховим випадком «Смерть [PERSON] особи» в розмірі 234 630,80 гри., у зв'язку з чим виплата викупної суми Відповідачу не передбачена Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Виплата викупної суми Відповідачу була здійснена у зв'язку з відмовою у виплаті страхової суми, проте за рішенням суду Позивач зобов'язаний сплатити Відповідачу страхову суму, а отже, у Відповідача відсутні правові підстави для збереження та користування отриманої від Позивача викупної суми в розмірі 129 263,96 грн. А отже, виплачена викупна сума підлягає поверненню Позивачу. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON], слід зазначити наступне, що [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача АТ « СК» ТАС» грошові кошти в\~ сумі 18450 гр-н, в звязку з несвоєчасним виконанням зобовязань за договором та несвоєчасним виконанням судового рішення, тобто за період, який не був охоплений позовними вимогами [PERSON] висунутими з попереднім позово . Тому суд не приймає посилання предстаника ПрАТ " СТ "ТАСС" на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2016 року як такого, яким вирішені пощовні вимоги [PERSON] Відповідно до ст. 992 ЦК України «у разі несплати страховиком Страхувальнику або іншій особі страхової виплати, страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом». Відповідно до п. 20.18 Правил страхування життя, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати вигодонабувачу неустойки (штрафу, пені) за кожен день прострочення, виходячи з 4% річних. Тобто, за умовами договору АТ «СК» ТАС» повинна сплатити [PERSON], неустойку за кожен день прострочення, виходячи з 4% річних ( 4 % / 365 = 0.0109589 % за день. З 02.04.2016 року по 21.09.2016 року = 169 днів прострочення. Пеня: 238 087,21 х 0,0109589 х 169 (дні) / 100 = 4345,48 грн.). Тому суд вважає правомірними та такими, що підлягають до задоволення вимоги [PERSON], про стягнення неустойки за кожен день прострочення, виходячи з 4% річних, а саме в розмірі 4345,48 грн. Крім того, суд вважає правомірними вимоги [PERSON], вимоги про стягнення втрат від інфляції за період з квітня 2016 року по серпень 2016 року, виходячи із таких розрахунків: 234 630,80 грн. х 1.0298-238 087,21 = 6991,99 грн., оскільки АТ «СК» ТАС» станом на день ухвалення судом рішення не здійснило страхову виплату за рішенням суду від 06.04.2016 року, а тому відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату, або виплату страхового відшкодування в передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати ( страхування відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки ( штрафу, пені) розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. При цьому, суд не бере до уваги посилання в своїх запереченнях АТ «СК» ТАС» на ті обставини, що вимоги позивача про стягнення втрат від інфляції вже розглядались судом та з цього приводу є рішення, яке набуло законної сили, оскільки позивач просить стягнути втрати від інфляції за період з квітня 2016 року по серпень 2016 року, тобто вже після ухвалення рішення суду ві 06.04.2016 року. Проте, суд не може погодитись із доводами відповідача-позивача [PERSON], про стягнення із АТ « СК» ТАС» курсової різниці в оцінці страхової виплати на день її фактичного одержання в розмірі 3 456,41 грн., 3% річних за користування чужими коштами в розмірі 3 385,41 по невиплаченій страховій виплаті, оскільки як встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2016 року у справі 127/25875/15-ц, яке набуло законної сили: з Приватного Акціонерного Товариства Страхова компанія ТАС на користь [PERSON], стягнуто суму заборгованості по страховій виплаті в розмірі 234 630,80 грн., невиплаченої страхової виплати, пеню в розмірі 8713, 41 копійок по невиплаченій страховій виплаті, пеню в розмірі 744 гривень 24 копійок по невиплаченому інвестиційному доходу, нарахованого на авансові внески, втрат від інфляції в розмірі 42 914 гривень 00 копійок по невиплаченій страховій сумі, втрат від інфляції в розмірі 4 307,97 гривень 97 копійок, по невиплаченому інвестиційному доходу, нарахованого на авансові внески, 3% річних за користування чужими коштами в розмірі 6 535 гривень 11 копійок по невиплаченій страховій сумі, 3% річних за користування чужими коштами в розмірі 558, 50 грн., по невиплаченому інвестиційному доходу, нарахованого на авансові внески, 2 000 гривень 00 копійок моральної шкоди за понесені моральні страждання. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з частиною другою статті 223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Ст. 525 ЦК України, визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України, встановлено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк, якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прицьому суд приймає до уваги те, що договором страхування передбачено сплата 4% за несвоєчасне викоання зобов"язань. Отже з ПрАТ " СК "ТАСС" на користь [PERSON] належить стягнути 6991,99 грн витрати відд інфляції та 4345,48 пені за несвочасне виклонання зобов"язань, а всього 11337 гр-н 47 коп.. Розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial