Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивував тим, що 17 грудня 2013 року з відповідачем укладено договір № 393 на надання безвідсоткової позики у розмірі 10 000,00 грн, зі строком повернення до 30 червня 2015 року. Наказом № 328/п від 01 грудня 2014 року відповідач був звільнений з Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" у зв'язку зі скороченням штату. На дату подачі позовної заяви відповідач не вніс жодного платежу на виконання взятих на себе договірних зобов'язань за договором. Отже, загальна сума неповернутих коштів складає 3 328,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу 3 328,00 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 59,63 грн. та витрати по сплаті судового збору . Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. 17 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 393 на надання безвідсоткової позики працівнику Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" у розмірі 10 000,00 грн. зі строком повернення до 30 червня 2015 року.(а.с. 6-7,8,9-10). Згідно наказу № 328/п від 01 грудня 2014 року відповідач був звільнений з Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" у зв'язку зі скороченням штату.(а.с. 11). Згідно графіку погашення відповідачем позики за договором № 393 від 17 грудня 2013 року, залишок боргу відповідача станом на 30 червня 2015 року складає 3 328,00 грн.(а.с. 12). Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно зі ст. 1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Отже, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав зобов'язання щодо повернення позивачу частини суми грошових коштів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми за 218 дня прострочення виконання зобов'язання, що становить 59,63 грн. (3 328,00 грн. х 3% х 218 /365/100). В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Договором № 393 від 17 грудня 2013 року на надання безвідсоткової позики працівнику Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" сума боргу становить 3 387,63 грн., що складає: основний борг у сумі - 3 328,00 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 59,63 грн. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, підлягають задоволенню повністю: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу, яка становить 3 387,63 грн., що складає: основний борг у сумі - 3 328,00 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 59,63 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.4), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved