Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.03.2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 155. Згідно з договором купівлі-продажу від 18.06.2003 року позивачу та відповідачці належать по 1/2 частки домоволодіння [ADDRESS]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2014 року позивачеві виділено в натурі ? частки будинку, яка складається з житлового приміщення 1-6 площею 22,4 кв.м., житлового приміщення 1-7 площею 11,1 кв.м. Відповідачці виділено в натурі приміщення 1-1 площею 6,8 кв.м., приміщення 1-5 площею 13,8, приміщення 1,3 площею 9,3 кв.м., приміщення 1-4 площею 2,8 кв.м. Домоволодіння [ADDRESS] в м. Черкаси, де знаходяться частки, розташовано на спільній земельній ділянці площею 1000,0 кв.м. Порядок користування вказаною земельною ділянкою не встановлений, що і стало приводом звернення до суду. У судовому засіданні позивач та адвокат Деревянко В.Т. позовні вимоги підтримали, надавши перевагу варіанту № 2 судово-будівельної експертизи. Відповідачка та адвокат Будько Н.Г. в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення. З жодним варіантом судово-будівельної експертизи не погодились, оскільки між сторонами не вирішено питання щодо права власності на господарські будівлі та споруди. Суд, заслухавши думку сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення експерта, вивчивши висновок судової будівельно-технічної експертизи № 42-БТ від 30.12.2013 року та висновок судової будівельно - технічної експертизи №31/14 - БТ, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 18.06.2003 року [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах купили житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці розміром 1000 кв.м. На земельній ділянці розташовано: житловий будинок "А-І" з прибудовами, цегляний, жилою площею 52 кв.м., сарай "В", погріб "Е", теплиця "Д", колодязь 4. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2014 року позивачеві виділено в натурі ? частки будинку, яка складається з житлового приміщення 1-6 площею 22,4 кв.м., житлового приміщення 1-7 площею 11,1 кв.м. Відповідачці виділено в натурі приміщення 1-1 площею 6,8 кв.м., приміщення 1-5 площею 13,8, приміщення 1,3 площею 9,3 кв.м., приміщення 1-4 площею 2,8 кв.м. Згідно з відповіддю адвокату Управління Держземагенства у Черкаському районі Черкаської області 20.04.2013 року [PERSON] надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підтвердження Державної реєстрації земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,10 Га, кадастровий номер [NUMBER] Крім того, 02.10.2013 року згідно даних Укрдержреєсту в поземельну книгу внесено запис, щодо виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] в частках по ?. 16.07.2013 року відповідачка зареєструвала шлюб, в результаті чого відбулася зміна її прізвища з "[PERSON]" на "[PERSON]". Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частина 4 ст. 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначається співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Згідно з п.19 Постанови від 16.04.2004 року №7 Пленумом Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за неможливе встановити порядок користування земельною ділянкою, оскільки не всі господарські будівлі та споруди розділені між сторонами по справі, а відповідно неможливо встановити розмір та конфігурацію земельних ділянок, які необхідно виділити сторонами. Щодо порядку користування земельною ділянкою, яка перебуває під житловим будинком та яка необхідні для його обслуговування, у сторін спору не виникає. За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed