Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

08 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила суд: розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 1,2075 га кадастровий номер 1223286000:02:017:0112, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладений між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 28.07.2004 року за № 04-04-126-00346 (з урахуванням Додаткової угоди, зареєстрованої в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 04.05.2009 року за № 04-09-126-01798); стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 640,00 грн. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 112883, виданого 28 листопада 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, їй належить земельна ділянка площею 1,2075 га., кадастровий номер 1223286000:02:017:1112, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 28 липня 2004 року між [PERSON] (Орендодавцем) і ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру (далі по тексту Договір оренди), зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 28.07.2004 року за № 04-04-126-00346. У відповідності до п. 1, 2.1 Договору оренди, позивач (Орендодавець) передав, а відповідач (Орендар) прийняв в оренду земельну ділянку № 3/4-112 розміром 3,6225 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (договором передбачена передача в оренду декількох земельних ділянок загальною площею 3,6225 га, в тому числі земельної ділянки площею 1,2075 га., кадастровий номер 1223286000:02:017:1112). Згідно з п. 2 3 Договору оренди, вказаний договорі укладено терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів. Початок дії договору: з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 2.2 Договору оренди, відповідач зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних частко (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року, що становить 618,93 грн. за один рік. Строк видачі орендної плати до 30 грудня кожного календарного року. Пунктом 3 Договору оренду передбачено, що Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату визначену у договорі, а за несвоєчасну сплату орендної плати - нести відповідальність згідно цього договору. Орендар несе відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені в розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочення. Згідно з п. 1 Договору оренди, сторонами погоджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 55 016,00 грн. На виконання п. 3 Договору оренди позивач в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання передачі (без дати), відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу. 04 травня 2009 року між [PERSON] і ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» укладена Додаткова угода без номеру до Договору оренди землі без номеру від 28 липня 2004 року, зареєстрована в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 04.05.2009 року за № 04-09-126-01798. За змістом Додаткової угоди до спірного Договору, сторонами було вирішено: 1) внести зміни до п.1 Договору, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку розміром 1,2075 га., вартістю згідно кадастрової оцінки державного органу земельних ресурсів, яка становить 14 633,00 грн.; 2) внести зміни в абз. 1, п. 2.2 Орендна плата, Розділу 2 Умов Договору, згідно якого за користування вказаною в договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 (Двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 293,00 грн. Орендар відшкодовує витрати на поховання в сумі 258,00 грн. У випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни в Договорі оренди земельної ділянки; 3) внести зміни в абз. 1, п. 2.3 Термін дії Договору, Розділу 2 Умов Договору, згідно якого договір діє до 31 грудня 2021 року; 4) доповнити абз. 5 «Інші умови» Розділу 3 «Права та обов`язки сторін» Договору, відповідно до якого Орендодавець надає згоду Орендареві самостійно надавати в суборенду земельну ділянку, яка знаходиться в оренді, у випадку виникнення в цьому необхідності, Товариству з обмеженою відповідальністю «СНП-Україна»; 5) доповнити абз. 6 «Відповідальність сторін» Розділу 3 «Права та обов`язки сторін» Договору, згідно якого Орендар несе відповідальність за заростання земельної ділянки бур`янами відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Додатковою угодою також встановлено, що вона є невід`ємною частиною Договору оренди землі, набуває дії з моменту її підписання сторонами та державної реєстрації У Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру. У всьому іншому, що не передбачено додатковою угодою, сторони керуються Договором та діючим в Україні законодавством. Позивач вказує на те, що укладений Договір оренди (п. 2 ) визначає три основні складові орендної плати: грошова, безкоштовна поставка соломи до садиби Орендодавця та оранка і культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Згідно із інформацією наданою Управлінням Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області нормативна грошова оцінка належної позивачу земельної ділянки в період з 2012 по 2016 роки становила: на 2012-2014 роки - 125 413,00 грн.; на 2015 рік - 156 641,00 грн.; на 2016 рік - 187 969,00 грн. З 2008 року на виконання Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" Відповідачем розмір орендної плати у грошовому виразі було збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі, на дату розрахунку, проте зазначені зміни до Договору оренди до п. 2.2. Договору останній вносити відмовився. В подальшому відповідачем відповідно до внутрішніх наказів розмір орендної плати під час дії договору поступово збільшувався, а саме: з 2012 року - до 4% від нормативної грошової оцінки землі; з 2013 року - до 4,69%; з 2016 року - до 5,5%. За підрахунками позивача, з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її збільшення, в період дії спірного договору (2012-2016 роки), розмір орендної плати в грошовому виразі, який підлягає виплаті позивачу складає: за 2012 рік - 5 016,52 грн.; за 2013 рік - 5 881,87 грн.; за 2014 рік - 5 881,87 грн.; за 2015 рік - 7 346,46 грн.; за 2016 рік - 10 338,30 грн. Водночас, позивач вказує, що Відповідач взагалі не виконував взятого на себе обов`язку за Договором щодо здійснення оранки, культивації присадибної ділянки розміром до 0,40 га та послуг щодо безкоштовної поставки соломи до садиби позивача за 2012-2016 роки, в тому числі не компенсував відсутність даних послуг. Таким чином, за період з 2012 -2016 роки, вона повинна була отримати орендну плату в розмірі 34 465,02 грн., проте відповідач взагалі не сплатив орендну плату у грошовій формі за 2012-2013 роки та за 2015-2016 роки, а в 2014 році сплатив орендну плату в сумі меншій, ніж було їй нараховано. Невиплата орендної плати, передбачена Договорами оренди для позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що позивач проживає в сільській місцевості, має підсобне господарство та присадибну ділянку, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання. Саме за рахунок ведення підсобного сільськогосподарського виробництва позивач забезпечує себе та свою родину, як продуктами харчування так і коштами (за рахунок реалізації надлишків сільськогосподарської продукції). Зазначені обставини позивач розцінює, як систематичну несплату орендної плати відповідачем, а тому просить договір оренди, укладений між [PERSON] та відповідачем розірвати. Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року відкрите провадження у справі. Представник відповідача ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» у відзиві на позовну заяву посилався на необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову. Підставою для розірвання договору позивач вказує на систематичну невиплату відповідачем орендної плати в грошовій формі, невиконання взятих на себе зобов`язань за договором щодо безкоштовної оранки та культивації присадибної земельної ділянки позивача до 0,40 га, в той час як договором оренди з урахуванням додаткової угоди до нього орендна плата вставлена лише в грошовій формі. Що договором, що додатковою угодою не передбачено безкоштовна поставка соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Так ст. 22 ЗУ «Про оренду землі» передбачає, що орендна плата справляється у грошовій формі, в той же час за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі, розрахунок якої має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Станом на 25 січня 2018 року позивачем фактично було отримано орендну плату за 2013-2016 роки в розмірі 9 515,37 грн., а саме: 30.06.2013 року - 300,00 грн. (в натуральній формі); 25.09.2013 року - 459,00 грн. . (в натуральній формі); 18.11.2013 року - 187,50 грн. . (в натуральній формі); 24.12.2013 року - 385,00 грн. . (в натуральній формі); 14.01.2014 року - 107,00 грн. (в грошовій формі); 28.08.2014 року - 640,00 грн. . (в натуральній формі); 12.11.2014 року - 255,00 грн. . (в натуральній формі); 10.12.2014 року - 354,00 грн. (в грошовій формі); 20.08.2015 року - 1 400,00 грн. . (в натуральній формі); 30.09.2015 року - 1 268,07 грн. (в грошовій формі); 01.12.2016 року - 2 074,80 грн. (в грошовій формі); 28.11.2017 року - 2 085,00 грн. (в грошовій формі). Дані за 2012 рік не надані, оскільки до правил зберігання первинної документації строк зберігання відомостей на виплату орендної плати становить 3 роки, який закінчився 31.12.2015 року. Відповідач належним чином виконував свої обов`язки за договором, не порушуючи права позивача. Позивачем не надано доказів щодо ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо виплати орендної плати. Крім того, представник відповідача вважає, що позивач не правильно трактує зміст договору оренди щодо наявності трьох складових орендної плати: орендна плата у грошовій формі, безкоштовна поставка соломи, оранка та культивація присадибної ділянки, оскільки договором оренди землі та додатковою угодою встановлена лише грошова форма орендної плати. Враховуючи той факт, що ані договором оренди землі, ані додатковою угодою не передбачено безкоштовної оранки та культивації, а також безкоштовного завезення соломи до садиби позивача, остання не зверталася до відповідача з приводжу надання їй таких послуг, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для розірвання договору оренди землі. Зокрема, представник відповідача наполягав на застосуванні строків позовної давності щодо стягнення заборгованості по орендній платі в грошовій формі за період з 2012-2014 роки, про що подав відповідну заяву до суду. Ухвалою суду від 19 вересня 2018 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті. 25 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі. Ухвалою суду від 15 січня 2019 року позивачу відмовлено у прийнятті уточненої позовної заяви, оскільки вона подана після закриття підготовчого провадження у справі. Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з неявкою позивача [PERSON] було відмовлено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилався на підстави позову, викладені в позовній заяві, просив задовольнити вимоги. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс-Агро» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вимог, посилаючись на підстави, викладені у відзиві, вважає, що позивач не надав докази на підтвердження систематичного невиконання умов Договору оренди земельної ділянки, крім того, наполягав на застосуванні строків давності. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами письмові докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що чоловік позивача [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0288472, виданого 12 квітня 2000 року Новомосковською районною державною адміністрацією на підставі рішення Новомосковської районної державної адміністрації від 19 травня 1997 року № 306-р мав право на отримання земельної частки (паю) з земель, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка, розміром 5,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВІ № 936535, виданого 27 квітня 2000 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Шаульською Є.В., за реєстрованого в реєстрі за № 1-700, земельну частку (пай), розміром 5,31 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка після смерті [PERSON] , померлого [INFO] успадкували в рівних частинах: дружина [PERSON] (позивач) та доньки спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На звороті вказаного вище сертифіката на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВІ № 936535 від 27.04.2000 року за реєстр. № 1-700 внесені зміни у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) по 1/4 частки: позивачу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, земельну частку (пай) площею 5,31 умовних кадастрових гектарів успадкувало 4 (чотири) спадкоємці, а тому враховуючи, що частка кожного з них у спадщині складає по 1/4, то площа земельної частки (паю) за кожним становить по 1,2075 га. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 28 листопада 2002 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 112883, виданий Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25395 на належну їй частку у спадщині на земельну ділянку площею 1,2075 га., кадастровий номер 1223286000:02:017:1112, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 28 липня 2004 року між [PERSON] (Орендодавцем) і ТОВ агрофірма «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру (далі по тексту Договір оренди), зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 28.07.2004 року за № 04-04-126-00346. У відповідності до п. 1, 2.1 Договору оренди, позивач (Орендодавець)передав, а відповідач (Орендар) прийняв в оренду земельну ділянку № 3/4-112 розміром 3,6225 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (договором передбачена передача в оренду декількох земельних ділянок загальною площею 3,6225 га, в тому числі земельної ділянки площею 1,2075 га, кадастровий номер 1223286000:02:017:1112) яка належить позивачу. Позивачем не надано суду доказів того, на яких підставах нею укладено договір оренди землі на земельні ділянки, які є власністю інших спадкоємців. Згідно з п. 2 3 Договору оренди, вказаний договорі укладено терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів. Початок дії договору: з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 2.2 Договору оренди, відповідач зобов`язався сплачувати Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних частко (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року, що становить 618,93 грн. за один рік. Строк видачі орендної плати до 30 грудня кожного календарного року. Пунктом 3 Договору оренду передбачено, що Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату визначену у договорі, а за несвоєчасну сплату орендної плати - нести відповідальність згідно цього договору. Орендар несе відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені в розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочення. Згідно з п. 1 Договору оренди, сторонами погоджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 55 016,00 грн. На виконання п. 3 Договору оренди позивач в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання передачі (без дати), відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу. 04 травня 2009 року між [PERSON] і ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» укладена Додаткова угода без номеру до Договору оренди землі без номеру від 28 липня 2004 року, зареєстрована в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 04.05.2009 року за № 04-09-126-01798. За змістом Додаткової угоди до спірного Договору, сторонами було вирішено:1) внести зміни до п.1 Договору, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку розміром 1,2075 га., вартістю згідно кадастрової оцінки державного органу земельних ресурсів, яка становить 14 633,00 грн.; 2) внести зміни в абз. 1, п. 2.2 Орендна плата, Розділу 2 Умов Договору, згідно якого за користування вказаною в договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 (Двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 293,00 грн. Орендар відшкодовує витрати на поховання в сумі 258,00 грн. У випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни в Договорі оренди земельної ділянки; 3) внести зміни в абз. 1, п. 2.3 Термін дії Договору, Розділу 2 Умов Договору, згідно якого договір діє до 31 грудня 2021 року; 4) доповнити абз. 5 «Інші умови» Розділу 3 «Права та обов`язки сторін» Договору, відповідно до якого Орендодавець надає згоду Орендареві самостійно надавати в суборенду земельну ділянку, яка знаходиться в оренді, у випадку виникнення в цьому необхідності, Товариству з обмеженою відповідальністю «СНП-Україна»; 5) доповнити абз. 6 «Відповідальність сторін» Розділу 3 «Права та обов`язки сторін» Договору, згідно якого Орендар несе відповідальність за заростання земельної ділянки бур`янами відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Додатковою угодою також встановлено, що вона є невід`ємною частиною Договору оренди землі, набуває дії з моменту її підписання сторонами та державної реєстрації У Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру. У всьому іншому, що не передбачено додатковою угодою, сторони керуються Договором та діючим в Україні законодавством. Як зазначено вище, укладений між Орендодавцем та Відповідачем Договір (п.2.2. Договору з урахуванням Додаткової угоди) визначає одну основну складову орендної плати за Договорами, якою є орендна плата у грошовій формі у розмірі 2% від грошової оцінки землі. Таким чином Сторони укладаючи спірний договір оренди визначили лише одну форму орендної плати - грошову. Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить одноразова виплата на поховання. З 2008 року на виконання Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" Відповідачем розмір орендної плати у грошовому виразі було збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі, на дату розрахунку. Судом встановлено, що відповідно до внутрішніх наказів Відповідача, розмір орендної плати під час дії договору поступово збільшувався, а саме: 2012 року - до 4% від нормативної грошової оцінки землі; з 2013 року - до 4,69%; з 2016 року - до 5,5% від нормативної грошової оцінки землі, на дату розрахунку. Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Згідно із інформацією наданою Управлінням Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області нормативна грошова оцінка належної позивачу земельної ділянки в період з 2012 по 2016 роки становила: на 2012-2014 роки - 125 413,00 грн.; на 2015 рік - 156 641,00 грн.; на 2016 рік - 187 969,00 грн. За підрахунками позивача, з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її збільшення, в період дії спірного договору (2012-2016 роки), розмір орендної плати в грошовому виразі, який підлягає сплаті позивачу складає: за 2012 рік - 5 016,52 грн.; за 2013 рік - 5 881,87 грн.; за 2014 рік - 5 881,87 грн.; за 2015 рік - 7 346,46 грн.; за 2016 рік - 10 338,30 грн. В той же час, суд не погоджується з наведеними розрахунком позивача, з огляду на наступне. Встановлено, що спірний договір оренди позивачем якимось чином укладався на 3 (три) земельні ділянки загальною площею 3,6225 га (тобто 3 х 1,2075 га). Представник позивача в судовому засіданні посилався на те, що сума заборгованості по орендній платі розрахована на земельну частку (пай) розміром 3,6225 га, просив розірвати спірний Договір оренди, зокрема вказував на те, що на його думку предмет позову не буде торкатися інтересів інших власників, оскільки вони є родичами позивача [PERSON] . Суд критично відноситься до таких доводів представника позивача, оскільки Додатковою угодою до Договору оренди вже були внесені відповідні зміни на площу 1,2075 га, зокрема земельній ділянці присвоєний кадастровий номер за позивачем, при цьому ані позивачем [PERSON] , ані його представником протягом всього часу розгляду справи не надавалися інші Державні акти, на підставі яких укладався спірний договір на решту 2,415 га, як і не заявлялись клопотання про залучення інших власників земельної ділянки. Враховуючи наведене, сума заборгованості по виплаті орендної плати позивачу повинна розраховуватися в розмірі 1/4 частки від грошової оцінки паю. На підтвердження виплати орендної плати,відповідачем було надано бухгалтерську довідку, з якої вбачається, що відповідачем сплачено позивачу за 2013-2017 роки орендну плату в грошовій та натуральній формі у розмірі 9 515,37 грн., а саме: 30.06.2013 року - 300,00 грн. (в натуральній формі); 25.09.2013 року - 459,00 грн. . (в натуральній формі); 18.11.2013 року - 187,50 грн. . (в натуральній формі); 24.12.2013 року - 385,00 грн. . (в натуральній формі); 14.01.2014 року - 107,00 грн. (в грошовій формі); 28.08.2014 року - 640,00 грн. . (в натуральній формі); 12.11.2014 року - 255,00 грн. . (в натуральній формі); 10.12.2014 року - 354,00 грн. (в грошовій формі); 20.08.2015 року - 1 400,00 грн. . (в натуральній формі); 30.09.2015 року - 1 268,07 грн. (в грошовій формі); 01.12.2016 року - 2 074,80 грн. (в грошовій формі); 28.11.2017 року - 2 085,00 грн. (в грошовій формі). Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти даного доказу та зазначив, що [PERSON] згідно даної довідки було фактично сплачено орендну плату в січні 2014 року в сумі 107,00 грн., у грудні 2014 року в сумі 354,00 грн., у грудні 2016 року в сумі 2074,80 грн. та у листопаді 2017 року в сумі 2085,00 грн., де остання виплата не зараховується до спірного періоду заборгованості по орендній платі. Суд вважає, що дана довідка відповідачем є формально бухгалтерською та не містить підпису позивача про отримання нею орендної плати в зазначеному вище розмірі як у грошовій так і натуральній формі, а тому суд не може її визнати належним та допустимим доказом. Водночас, згідно відомостей про видачу орендної плати та відомостей реєстрації талонів із книжки пайщиків по видачі орендної плати, долучених відповідачем, що є належними та допустимими доказами встановлено, що позивач [PERSON] отримала орендну плату в грошовій формі за 2014 рік в сумі 354,00 грн. і 107,00 грн., за 2016 рік в сумі 2074,80 грн. Орендна плата за 2015 рік взагалі не сплачена позивачу. Докази виплати в натуральній формі (зерном, цукром тощо) відповідачем не надані. Доказів сплати орендної плати за 2012 рік відповідачем зовсім не надано, оскільки відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року строк зберігання відомостей на виплату грошей складає 3 (три) роки. В той же час, з огляду на те, що представником відповідача в судовому засіданні заявлене клопотання про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, суд, вирішуючи дане клопотання керується наступними нормами права. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що до спірних правовідносин в частині здійснення розрахунку щодо наявності заборгованості з орендної плати за період з 2012 року по 2013 рік включно належить застосувати строк позовної давності. Що стосується розрахунку заборгованості по орендній платі за період 2014-2016 роки, наведеного позивачем,суд не може з ним погодитися, оскільки при його здійсненні позивачем враховувався повний розмір паю 3,6225 га, а не 1,2075 га та без врахування утримання податку та військового збору, що суперечить умовам Договору оренди, якими визначено, що орендна плата сплачується після утримання прибуткового податку. Таким чином, сума заборгованості по виплаті орендної плати позивачу повинна розраховуватися в розмірі 1/4 частки від грошової оцінки паю, а саме: - за 2014 рік вартість 1/4 грошової оцінки землі 125 413,00 грн. х 4,69% : 4 = 1 470,46 грн.; - за 2015 рік вартість 1/4 грошової оцінки землі 156 641,00 грн. х 4,69% : 4 = 1 801,37 грн.; - за 2016 рік вартість 1/4 грошової оцінки землі 187 969,00 грн. х 5,5% : 4 = 2 584,57 грн.; Нормами п. 170.1 ст.170 ПК України визначено Особливості нарахування (виплати) та оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм). Так, п.п.170.1.1 п.170.1 ПК України визначає, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.. Підпункт 170.1.4 п.170.1 ст.170 ПК України вказує, що доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставками, визначеними пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Згідно з п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата). З 2015 року, відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 % від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відтак, сума орендної плати, належна до виплати позивачу за договором оренди земельної ділянки становить: -за 2014 рік - 1 205,78 грн. (1 470,46 грн. - 264,68 грн. (ПДВ 18%); -за 2015 рік - 1 674,34 грн. (1 801,37 грн. - 100,01 грн. (ПДВ 18%) - 27,02 грн. (ВЗ 1,5%)); -за 2016 рік - 2 080,58грн. (2 584,57 грн. - 465,22 грн. (ПДВ 18%) - 38,77 грн. (ВЗ 1,5%)). Як вже встановлено,фактично позивачу було сплачено орендну плату: -за 2014 рік - 354,00 грн. (а.с. 30) та 107,00 грн. (а.с. 31), недоплачено 744,78 грн.; -за 2015 рік орендна плата в сумі 1 674,34 грн. взагалі не сплачена; -за 2016 рік в сумі 2074,80 грн. (а.с. 33), недоплачено 6,58 грн. За таких обставин, заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки за період з 2014-2016 роки складає 2 425,70 грн. Доказів виплати позивачу орендної плати в натуральній формі (зерном, цукром тощо) відповідачем не надано. Однією з підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, позивач у позові визначає систематичне невиконання умов Договору в частині своєчасної сплати орендної плати у грошовій формі та в частині надання послуг з оранки і культивації присадибної ділянки та завезення соломи до садиби Орендодавця. Водночас, с уд критично відносить до посилань представника позивача, що орендна плата складається з трьох складових: 1) орендна плата у грошовій формі; 2) безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця; 3) оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га, оскільки Договором оренди землі та Додатковою угодою встановлена лише грошова форма орендної плати та не передбачено безкоштовної оранки та культивації, а також безкоштовного завезення соломи до садиби позивача, що не може бути підставою для розірвання договору оренди землі. Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлює, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Як зазначалося вище, укладений Договір, з урахуванням Додаткової угоди, визнаного сторонами факту збільшення розміру Орендної плати визначає одну основну складову орендної плати за Договором, якою є орендна плата у грошовій формі, яка за згодою сторін може здійснюватися у натуральній формі відповідно до грошового еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Пункт 3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України). Частина 1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13,15,21Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У своїй постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 183/1749/17 Верховний Суд України зробив висновок про те, що неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Відповідно до 6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже, в судовому засіданні встановлено, що ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» неодноразово порушувалися строки виплат орендної плати за Договором оренди землі від 28.07.2004 року. Крім того, відповідач допустив невиплату орендної плати за 2015 рік та не в повному за 2014 та 2016 роки, а сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Тобто позивач як власник земельної ділянки не отримав вчасно того, на що він розраховував при наявності діючої угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення статті 526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому. Таким чином, встановивши, що ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» не виконало зобов`язання з виплати орендної плати позивачу, що порушило передбачене договором право орендодавця на її своєчасне отримання, зокрема в повному обсязі, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, розірвати спірний Договір оренди земельної ділянки з урахуванням Додаткової угоди не в частині укладеного на підставі 3-х державних актів на земельну ділянку загальною площею 3,6225 га, а в частині земельної ділянки площею 1,2075 га., кадастровий номер 1223286000:02:017:1112, власником якої є позивач [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial