Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В грудні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про виселення з квартири , яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 30 серпня 2006 року уклали кредитний договір № TEK0GK00520014. Відповідно до кредитного договору позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 21774,00доларів США строком до 27 серпня 2021 року, а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку в встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 31 серпня 2006 року уклали договір іпотеки № TEK0GK00520014. Згідно п.7 договору іпотеки відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 42,20 кв.м., житловою площею 23,80 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. ПАТ КБ « Приват Банк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 12 грудня 2011 року суд ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру загальною площею 42,20 кв.м., житловою площею 23,80 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк». Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки з відповідачем [PERSON] зареєстровані також відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тому позивач вважає, що відповідачі підлягають виселенню та просить даний позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що відповідачів необхідно виселити, добровільно виселятися вони не бажають, вимоги банку про добровільне виселення відповідачем [PERSON] отримувалися, але залишилися без задоволення. Просить позов задовольнити. В судове засідання відповідачі та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не з'явилися , хоча належним чином повідомленні про день та час розгляду справи. Заявлені причини неявки відповідача [PERSON] суд вважає неповажними, оскільки вона в даній справі діяла через представника, який також належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. В судове засідання представник третьої особи служби у справах дітей Кременецької райдержадміністрації не з'явився , хоча належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Причини неявки не відомі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази,суд приходить до висновку про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 30 серпня 2006 року ПАТ КБ «Приват Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № TEK0GK00520014. На забезпечення виконання кредитного договору 31 серпня 2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, згідно з умовами вказаного договору відповідач в забезпечення виконання умов кредитного договору передав позивачу у іпотеку належну відповідачу квартиру загальною площею 42,20 кв.м., житловою площею 23,80 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2011 року у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ТЕК0GК00520014 від 30.08.2006 року у розмірі 19168,87 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки , що зазначене в договорі іпотеки від 31 серпня 2006 року : квартира , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на підставі ст.38 Закону України «Про іпотеку» публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень продавця , необхідних для здійснення продажу з початковою ціною предмета іпотеки згідно з експертною оцінкою. Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» прийняв рішення про необхідність звернення стягнення на предмет іпотеки та повідомив відповідача [PERSON] про необхідність виселення з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Відповідачі [PERSON], [PERSON], який також є законним представником неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] продовжують проживати в квартирі, яка є предметом іпотеки. Зазначені правовідносини врегульовані ч.1-2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" та ч.1, 3 ст. 109 ЖК України. Відповідно до ч. 1-2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з ч.1,3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Ст. 39 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим, в ч.1 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч. 2-3 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять будинок у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення при зверненні стягнення передбачений ч. 3 ст. 109 ЖК України. Відповідач була обізнана щодо рішення банку про звернення стягнення на предмет іпотеки та про необхідність виселитись з квартири, оскільки була повідомлена та приймала участь в судовому розгляді справи № 2-1035/11 року, яка розглядалась Кременецьким районним судом за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до [PERSON] про звернення стягнення, крім того, факт отримання від банку повідомлення про необхідність виселення з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], підтверджено поштовим повідомленням. Також повідомлення від 12.02.2013року про виселення особисто отримано [PERSON] 12.02.2013року. За таких обставин, відповідачі підлягають виселенню з квартири , яка розташована за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного та ч.1-2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" та ч.1, 3 ст. 109 ЖК України,

Outcome: approved