Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 27 липня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1145, а також просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їх сім'я розпалася і на даний час існує лише формально, оскільки шлюбні відносини вони припинили, з вересня 2013 року разом не проживають та, відповідно, спільним побутом не пов'язані і подружніх стосунків не підтримують. Як одну з причин розірвання шлюбу вказує на несумісність з чоловіком характерів та поглядів на сімейне життя. Зважаючи на такі обставини, вони втратили один до одного почуття довіри, поваги та любові. Крім того, стверджує, що між ними як батьками не досягнуто домовленості з приводу спільного утримання їх дитини, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину, розмір яких визначає у твердій грошовій сумі, так як [PERSON] працездатний та має відповідний заробіток (дохід). Місцем проживання сина, після розірвання шлюбу, просить визначити її (позивачки) місце проживання, оскільки спору про визначення місця проживання дитини між ними немає. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених нею у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (під розпис у попередньому судовому засіданні), повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини…, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, оскільки сім'я розпалася остаточно, сторони втратили один до одного почуття довіри, поваги та любові, тривалий час разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують. За таких обставин суд вважає, що перспектив для збереження сім'ї та примирення подружжя немає. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості з приводу спільного утримання їх дитини, а матеріальної допомоги на утримання свого сина відповідач позивачці не надає, принаймні такої обставини документально суду не підтвердив. З пояснень позивача вбачається, що малолітній [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Як передбачено ч.1 ст.183, ч.1 ст.184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості з приводу способів та порядку спільного утримання їх дитини, тому аліменти слід визначити і присудити в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу їх платника, тобто батька дитини, оскільки [PERSON] має постійне місце роботи та, відповідно, регулярний (постійний) заробіток (дохід), що документально підтверджується наданою ним суду довідкою про доходи №302 від 07.11.2014 р., виданою йому за місцем роботи в ПАТ по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз", де відповідач працює водієм. Як передбачено ч.1 ст.182, ч.1 ст.191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач не надав суду документальних даних про свій стан здоров'я, про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших утриманців, відтак, виходячи з наведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Задовольняючи у цій частині позов, суд виходить також з того, що підставою звернення позивачки до суду стало невиконання чи неналежне виконання відповідачем його обов'язку утримувати сина до досягнення ним повноліття, а заперечень проти позову [PERSON] суду не подав. Крім того, так як в силу положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, то у цій частині судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, який у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial