Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 28 грудня 2006 року між нею та ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» був укладений договір № 78004041 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до якого позивачці був наданий кредит у вигляді ліміту в розмірі 5 000 грн. Виділеними коштами вона користувалася протягом року, вчасно сплачуючи проценти. На її прохання, у січні 2008 року працівники банку видали їй щомісячний звіт за операціями по рахунку кредитної картки з 29.11.2007 року по 28.12.2007 року. Відповідно до цього щомісячного звіту вона мала заборгованість перед банком у сумі 78,06 грн. Так як закінчився термін дії картки (один рік) , вона вирішила закрити рахунок, сплатила остаточний зазначений платіж у розмірі 78,06 грн. та сказала працівникові банку, що хоче закрити рахунок і більше ним не буде користуватися. Працівник банку відповів, що так як термін картки закінчився картка недійсна, і, якщо вона не напише заяву на продовження дії кредиту, то цей рахунок закривається автоматично. Працівник банку запевнив мене, що заяву на закриття рахунку писати не треба, банк автоматично закриває рахунок. Саму картку у неї не забрали, сказали, щоб вона залишила її собі на добру згадку про банк та його працівників і у майбутньому, за необхідності, зверталися саме до цього банку. Вважає, що працівник банку ввів її в оману, отримав сам нову картку і користався нею протягом року. Починаючи з січня 2009 року від ТОВ «Кредит [PERSON]» їй почали надходити листи з вимогами сплатити заборгованість за кредитним договором. У відділенні банку їй дали інформацію, що на її ім'я у січні 2008 року була пере випущена кредитна картка № 4483044984585956. Протягом року цією карткою користувались, а у кінці строку її дії, суму заборгованості не повернули. Зазначає, що додаткову угоду з банком на перевипуск картки не укладала, карточку не отримувала, грошима не користувалася. Хто саме отримував грошові кошти , вона не знає. Вона зверталася до ПАТ КБ «Надра» із заявами від 10.02.2009 року та від 21.03.2009 року з проханням надати копії документів, що підтверджували б отримання нею грошей та проведення банківських операцій по видачі грошових коштів, але безрезультатно. Нею також на адресу прокурора Нікопольської районної прокуратури було надіслано заяву з проханням відкрити кримінальну справу, провести розслідування, а винних притягти до кримінальної відповідальності, однак 26.02.2009 року вона отримала постанову про відмову в порушенні кримінальної справи з причини що на направлений запит до банку «Надра» з вимогою надати всі копії документів про отримання пластикової картки, відповідь не надійшла. Згодом зазначена постанова була скасована, а матеріали кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 190 КК України було направлено до Нікопольського міськрайонного суду для розгляду та прийняття рішення. ЇЇ по цій справі було визнано свідком. Постановою Нікопольського міськрайонного суду від 28.04.2011 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 190 ч. 1 КК України у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] за ст. 190 ч. 1 КК України провадженням закрита. З грудня 2012 року по 2015 рук включно працівники банку постійно вимагали їй погасити борг по кредиту за допомогою СМС сповіщення. Зазначає, що своїми безпідставними, протизаконними діями відповідачі принизили її честь, гідність, престиж , ділову репутацію та завдали моральних страждань. У неї порушено її звичайний уклад життя, вона вимушена особисто вивчати чинне законодавство, звертатися до фахівців для організації свого захисту, вимушена витрачати свій час на звернення до міліції та прокурора, а не займатися розвитком свого бізнесу. Вона хвилюється та ніяковіє перед друзями та знайомими, коли обговорюється ця тема. Крім того її включили до списку неблагонадійних отримувачів кредиту в банку, і , як наслідок, вона не може отримувати кредити в жодному банку на звичайних, або лояльних умовах. Таким чином, вважає , що їй нанесено моральну шкоду, заподіяно зниження престижу та підрив довіри до її діяльності як приватного підприємця, принижена її честь та ділова репутація, завдано моральних страждань. На підставі викладеного просить визнати договір № 78004041 від 20 грудня 2006 року, укладений між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" розірваним, стягнути солідарно з\~ Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит [PERSON]", Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ "Фінанс" моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. 00 коп., стягнути на її користь з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит [PERSON]", Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ "Фінанс" судові витрати, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати по оплаті послуг банку, витрати на правову допомогу та ведення справи в суді. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представники Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит [PERSON]", Товариства з обмеженою відповідальністю УКГ "Фінанс" , кожен окремо, у судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі\~ст. 224 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача та її представника, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з абз. 1 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено наступне. 28 грудня 2006 року між позивачем та ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» був укладений договір № 78004041 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до якого позивачці був наданий кредит у вигляді ліміту в розмірі 5000 грн., з відсотковою ставкою 36 % строком на один рік. (а. с. 6-9). Відповідно до п. 9.4.7. договору держатель картки зобовязаний повернути картку банку при розірванні чи закінченні терміну дії договору, а також за вимогою банку. Згідно п. 10.2 договору, якщо держатель не повідомив про бажання розірвати (припинити) договір за 20 днів до закінчення строку дії основної картки, картка автоматично пере виписується банком, а договір вважається продовженим на наступний строк. Виділеними коштами позивач користувалася протягом року, вчасно сплачуючи проценти. У січні 2008 року працівники банку надали позивачу щомісячний звіт за операціями по рахунку кредитної картки з 29.11.2007 року по 28.12.2007 року, згідно якого загальна сума заборгованості на кінець розрахункового періоду склала 78,06 грн. (а.с. 10). Так як закінчився термін дії картки, позивач вирішила закрити рахунок, сплатила остаточний зазначений платіж у розмірі 78,06 грн. (а. с. 12 на звороті) та сказала працівникові банку, що хоче закрити рахунок і більше ним не буде користуватися. За порадою працівника банку позивач заяви на закриття рахунку не писала, помилково вважаючи, що рахунок закривається автоматично. Крім того, укладати додаткову угоду з банком на перевипуск картки та отримувати нову карточку не мала наміру. Починаючи з січня 2009 року на її домашню адресу від ТОВ «Кредит [PERSON]» почали надходити листи з вимогами сплатити заборгованість за кредитним договором. У відділенні банку їй дали інформацію, що на її ім'я у січні 2008 року була перевипущена кредитна картка № 4483044984585956 (а.с. 11-12, 15,20). Протягом року цією карткою користувались, а у кінці строку її дії, суму заборгованості не повернули. Позивач зверталася до ПАТ КБ «Надра» із заявами від 10.02.2009 року та від 21.03.2009 року з проханням надати копії документів, що підтверджували б отримання нею грошей та проведення банківських операцій по видачі грошових коштів, але безрезультатно (а.с. 13,19). Згідно листа Дніпропетровського регіонального управління ПАТ «КБ «Надра» від 11.04.2013 року за вих. № 1248, борг по кредиту [PERSON] перед банком становить 9488,00 грн. (тіло кредиту 4985,88 грн., прострочені відсотки 1613,44 грн., пеня - 2888,96 грн.) (а.с. 59). На адресу прокурора Нікопольської районної прокуратури позивачем було надіслано заяву з проханням відкрити кримінальну справу , провести розслідування, а винних притягти до кримінальної відповідальності. (а.с. 14), однак 26.02.2009 року вона отримала постанову про відмову в порушенні кримінальної справи з причини що на направлений запит до банку «Надра» з вимогою надати всі копії документів про отримання пластикової картки, відповідь не надійшла (а.с. 16). Згодом зазначена постанова була скасована, а матеріали кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] за ст. 190 КК України було направлено до Нікопольського міськрайонного суду для розгляду та прийняття рішення (а.с. 21-22). Згідно обвинувального висновку по кримінальній справі № 32091919 по звинуваченню [PERSON] по ст. 190 ч. 1 КК України, затвердженого Нікопольським міжрайонним прокурором радником юстиції [PERSON] від 28.03.2011 року, [PERSON] звинувачувався у тому, що він у період часу з 14.08.2006 року по 01.12.2008 року працюючи менеджером по роботі з малим бізнесом відділення № 25 ДРУ «Надра», маючи злочинний умисел що направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману в період з 11.01.2007 року по 21.03.2008 року, навмисне, шляхом обману, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами , що належать ВАТ КБ «Надра» , діючи з єдиним умислом досягнення злочинного результату, знаходячись на своєму робочому місці, навмисно, шляхом обману , незаконно оформив кредитні картки… «Віза Класик» від 14.12.2007 року на ім'я [PERSON] про отримання кредиту на суму 5000 грн.... Тим самим незаконно, умисно, шляхом обману заволодів грошовими коштами КБ «Надра» в сумі 20000 грн., завдавши збитків на зазначену суму. (а.с. 118-123). Також у зазначеному обвинувальному висновку вказано, що [PERSON] у скоєному щиро розкаювався. (а.с. 19). Постановою Нікопольського міськрайонного суду від 28.04.2011 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 190 ч. 1 КК України у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] за ст. 190 ч. 1 КК України провадженням закрита (а.с. 116-117). Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Таким чином, оскільки [PERSON] на момент заподіяння шкоди перебував в трудових відносинах з ВАТ КБ «Надра» правоприємником якого є ПАТ КБ «Надра», і шкода заподіяна ним у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків, суд дійшов висновку, що відшкодувати [PERSON] моральну шкоду зобовязаний відповідач ПАТ КБ «Надра», згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України. Незважаючи на це, у період з грудня 2012 року по 2015 рук включно працівники ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Кредит [PERSON]» та ТОВ УКГ «Фінанс» постійно турбували позивача та вимагали погасити борг по кредиту за допомогою повідомлень та СМС сповіщення (а.с. 11-12, 15,20, 64, 104). Таким чином своїми діями відповідачі завдали позивачу моральну шкоду. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Так, в результаті дій працівників ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Кредит [PERSON]» та ТОВ УКГ «Фінанс» позивач зазнала моральної шкоди, яка виразилася у тому, що була принижена її честь, гідність, престиж, ділова репутація та завдано моральні страждання. Такі дії відповідачів порушили звичайний уклад життя позивача, вона вимушена була особисто вивчати чинне законодавство, звертатися до фахівців для організації свого захисту, вимушена витрачати свій час на звернення до міліції та прокурора, а не займатися розвитком свого бізнесу. Позивач хвилюється та ніяковіє перед друзями та знайомими, коли обговорюється ця тема. Крім того її включили до списку неблагонадійних отримувачів кредиту в банку, і , як наслідок, вона не може отримувати кредити в жодному банку на звичайних, або лояльних умовах. З урахуванням обставин справи,\~\~обсягу душевних страждань позивача внаслідок зазначених дій відповідачів, суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути солідарно з ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Кредит [PERSON]» та ТОВ УКГ «Фінанс» моральну шкоду в розмірі\~\~20 000 (двадцять тисяч) грн. Крім того, на підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 05 грн.66 коп. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи розмірі по 05 грн.00 коп. з кожного, сплачені останньою при подачі позову (а.с.1,2).\~\~\~\~ \~\~

Outcome: approved