Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР звернулося в суд із позовом, який згодом уточнило, до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 2563,94 грн. за період з 01 січня 2012 року по 01 серпня 2014 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що обслуговує будинок, в якому знаходиться квартира відповідачів та надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак, відповідачі своєчасно та добровільно не проводять оплату наданих послуг, а тому, просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на доводи викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що у наданому позивачем копії договору, відсутній підпис директора КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР Штопко В.А., не вказано тарифи, затверджені в установленому порядку, які діяли на момент підписання договору, не проведено розрахунку розміру щомісячної сплати за надані послуги, а підпис споживача зроблено невідомою особою. Крім того, вимоги до відповідача [PERSON] є безпідставними, оскільки він не є власником квартири та не проживає у ній, відповідно не користується наданими послугами. Посилаючись на наведене, просив відмовити задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частках. Право власності [PERSON] на ? частку квартири підтверджується інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35987348 від 07.04.2015 року, виданого реєстраційної службою Тернопільського міського управління юстиції та довідкою ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» за № 198/07-2 від 06.04.2015 року. Право власності [PERSON] підтверджується інформаційним листом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 15.05.2015 року, з якого вбачається, що 18 березня 2011 року [PERSON] Першою Тернопільською державною нотаріально конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 419 на ? частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Таким чином, квартира [ADDRESS] належить відповідачам на праві спільної часткової власності в рівних частках. Згідно довідки КП «Фаворит- 1» за №246 від 10.03.2015 року в квартирі зареєстровані з 07.10.2000 року [PERSON] та [PERSON] Встановлено, що КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житловий будинок по [ADDRESS]. 03 червня 2009 року між [PERSON] та КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно умов п. 1 даного договору, виконавець зобов'язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24.01.2011 року за № 86, затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення. Встановлено, що КПТМ ''Тернопільміськтеплокомуненерго'' у період з 2012-2014р.р. надавались послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води по [ADDRESS], що стверджується актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2013/2014р.р. від жовтня 2013 року. Із повторної виписки по особовому рахунку [PERSON] від 10.11.2014 року та розрахунку суми позову, вбачається, що заборгованість відповідачів за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2012 по 01.08.2014р.р. складає 3 605,33 грн. У період розгляду справи відповідачами частково сплачувалась заборгованість на суму 536,39 грн., 100 грн., 270 грн. та 135 грн., у зв'язку із чим, сума заборгованості зменшилася та становить 2 563,94 грн., яку відповідач просить стягнути. На даний час, заборгованість не сплачена. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справи за зверненнями фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Відповідно до вимог ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року, власники, а також повнолітні члени сім'ї власника квартир багатоповерхових будинків, які є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання, зобов'язані за рахунок власних коштів брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території згідно своєї частки в майні будинку і вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Положеннями ст.ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Судом встановлено, що позивач на протязі періоду з 01.01.2012 року по 01.08.2014р.р. фактично надав відповідачам послуги з централізованого опалення. Дані обставини стверджуються актом про запуск системи опалення та випискою по особовому рахунку відповідача від 10.11.2014 року , з якої вбачається, що відповідачі частково оплачують надані послуги. Таким чином, суд вважає, що позивачем у період з січня 2012 по серпень 2014р.р. фактично були надані відповідачам послуги з централізованого опалення на суму 2 563,94 грн., яких відповідачі не оплатили. Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. В силу вимог ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Встановлено, що квартира належить відповідачам на праві спільної часткової власності, в рівних частках, тобто частка кожного з них складає ?, відтак зазначена заборгованість 2563,94 грн. підлягає стягненню з відповідачів відповідно до їх частки у праві спільної часткової власності на квартиру, тобто по 1 281,97 грн. з кожного ( 2 563,94 / 2). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи приймаючи до уваги те, що відповідачі, як співвласниками квартири в рівних частках, зобов'язані нести витрати по її утриманню пропорційно їх часткам, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] в користь КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення в рівних частках у розмірі по 1 281,97 грн. з кожного, за період з 01.01.2012 року по 01.08.2014 року. В силу вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі у судовому засіданні не представили суду жодних доказів щодо безпідставності позовних вимог. Суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі, відповідно не користується наданими послугами, відтак не зобов'язаний їх оплачувати як безпідставні, оскільки в силу вимог ст. 360 ЦК власника житла зобов'язаний брати участь в утриманні належного йому майна незалежно від факту проживання у ньому. Безпідставними також є твердження відповідача [PERSON] про те, що договір про надання спірних послуг укладений між позивачем та відповідачем є недійсним, оскільки в силу вимог ст. 204 ЦК такий правочин є правомірним. Положеннями ст. 204 ЦК проголошується презумпція правомірності правочину, зокрема, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача слід також стягнути судовий збір в рівних частках по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: approved