Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

У серпні 2018 року Управління поліції охорони в Київській області (далі - Управління поліції охорони) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на його користь із [PERSON] грошові кошти, витрачені на навчання, у загальному розмірі 18372 грн. 98 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 07 липня 2015 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області (далі - Управління ДСО), правонаступником якого є позивач Управління поліції охорони, відповідачем [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України (далі - Училище або навчальний заклад) було укладено договір № 556, згідно із умовами якого кожна із сторін взяла на себе певні зобов`язання, зокрема, Училище - провести підготовку відповідача за програмою первинної професійної підготовки кандидатів в органи внутрішніх справ на посади рядового і навчальницького складу підрозділів Державної служби охорони з наданням професії 5169 "Охоронник", Управління ДСО - перерахувати навчальному закладу кошти за навчання [PERSON] , відповідач же після закінчення цього навчального закладу 30 жовтня 2015 року зобов`язувався прибути на службу до підрозділу Управління ДСО та відпрацювати як мінімум 3 (три) роки. Проте, всупереч умовам п. 2.4 цього договору [PERSON] своїх зобов`язань за цим договором не виконав, будучи призначеним після закінчення навчального закладу на посаду поліцейського Броварського міжрайонного відділу (м. Бровари) Управління поліції охорони, три роки в поліції він не відпрацював, 23 травня 2018 року його звільнено зі служби в поліції згідно із п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", тому за умовами договору він зобов`язаний компенсувати понесені позивачем витрати на його навчання в загальному розмірі 18372 грн. 98 коп., що підтверджуються актами прийому-здачі виконаних робіт/послуг. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному, просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився подав до суду відзив на позов, у якому просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що зі служби в поліції його звільнено наказом № 72 о/с від 23 травня 2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з хворобою, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 401/Зв. Дана обставина від його волі не залежала, невиконання ним у повному обсязі умов договору № 556 від 07 липня 2015 року сталося внаслідок непереборної сили, тому відповідно до вимог ст. 617 ЦК України він звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання. Також зазначав, що у ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти, крім осіб, яких звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 цього ж Закону через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції. Крім того, вказував на те, що наказом МВС України № 1399 від 07 листопада 2015 року підрозділ Управління ДСО ліквідовано, тому прибути на службу після закінчення навчання до цього підрозділу та пропрацювати там три роки з моменту призначення на посаду він не міг, вважає, що умови договору № 556 від 07 листопада 2015 року про навчання на проходження ним служби в органах Національної поліції України не розповсюджуються. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Хоменко І.М. у судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеному у відзиві на позов, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю. Також просив стягнути із відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 11650 грн. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Постановою Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2015 року № 834 "Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" із змінами, внесеними згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1139, утворено Управління поліції охорони в Київській області, яке є правонаступником Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1399 "Про ліквідацію підрозділів Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ" Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області ліквідовано. Суд встановив, що 07 липня 2015 року між Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області, [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України був укладений договір № 556 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України. За умовами цього договору Управління ДСО зобов`язувалося перерахувати Училищу кошти за навчання [PERSON] в розмірі 15673 грн. 02 коп., відповідач же після закінчення ним 30 жовтня 2015 року навчального закладу зобов`язувався прибути на службу до підрозділу вказаного управління та відпрацювати як мінімум три роки з моменту призначення на посаду, кваліфікаційні характеристики якої вимагають попередньої підготовки в навчальному закладі. За змістом п. 2.4 даного договору у разі неприбуття за призначенням або відмови приступити до виконання службових обов`язків відповідно до укладеного договору, відрахування з навчання або звільнення з органів внутрішніх справ, подання рапорту про переміщення для подальшого проходження служби за межами підрозділів Управління ДСО до закінчення визначеного договором строку, [PERSON] зобов`язаний компенсувати витрати, що здійснені Управлінням ДСО на його навчання, та інші види витрати, понесені у зв`язку із розірванням даного договору. Згідно із бухгалтерською довідкою загальна сума витрат на навчання [PERSON] відповідно до договору № 556 від 07 липня 2015 року для здобуття кваліфікації "Охоронник", сплачених Управлінням ДСО на користь Училища, становить 18372 грн. 98 коп. 03 листопада 2015 року наказом № 147 о/с начальника Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області рядового міліції [PERSON] , який прибув після закінчення Училища, призначено міліціонером взводу № 2 роти охорони об`єктів Броварського міжрайонного відділу і йому присвоєно чергове спеціальне звання "молодший сержант міліції". 06 листопада 2015 року наказом № 152 о/с начальника Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області молодшого сержанта [PERSON] згідно із п. 9 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено в запас Збройних сил за пунктом 63 "к", у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) Броварський міжрайонний відділ (підстава: рапорт [PERSON] від 05 листопада 2015 року). У п. 9 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. За змістом підпункту "к" пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації. 07 листопада 2015 року на підставі заяви [PERSON] наказом № 2 о/с начальника Управління поліції охорони в Київській області відповідно до п. п. 9 і 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" [PERSON] , який в порядку переатестування прибув із Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області, призначено поліцейським Броварського міжрайонного відділу (м. Бровари) Управління поліції охорони в Київській області та йому присвоєно спеціальне звання "капрал поліції". Наведене свідчить про те, що [PERSON] після закінчення навчання в Училищі на виконання ним умов укладеного 07 липня 2015 року договору № 556 прибув до підрозділу Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області та приступив до виконання службових обов`язків. У подальшому у зв`язку з ліквідацію даного підрозділу Державної служби охорони відповідача за його згодою в порядку переатестування призначено на відповідну посаду в Управлінні поліції охорони в Київській області, де він проходив службу до 23 травня 2018 року. 23 травня 2018 року наказом № 72 о/с т.в.о. начальника Управління поліції охорони в Київській області сержанта поліції [PERSON] , поліцейського взводу № 2 роти охорони об`єктів та публічної безпеки Броварського міжрайонного відділу, звільнено зі служби в поліції в запас Збройних Сил відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу). Станом на день звільнення календарна вислугу років 2 роки 10 місяців 17 днів. 14 червня 2018 року Управління поліції охорони, вважаючи, що відповідач звільнившись зі служби в поліції і не відпрацювавши три роки після закінчення навчання в Училищі порушив умови п. 2.3 договору № 556 від 07 листопада 2015 року,тому згідно із умовами п. 2.4 цього договору він зобов`язаний компенсувати здійсненні позивачем витрати на навчання, направило [PERSON] претензію на суму 18372 грн. 98 коп., а 26 липня 2018 року звернулося до суду з цим позовом відповідно до ст. ст. 525, 526, 610, 611 ЦК України, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання на підставі багатостороннього договору по наданню послуг у вигляді навчання, які регулюються нормами ЦК України та іншими актами законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 525, ч. 1 ст. 610 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порядок та умови проходження служби в міліції відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про міліцію" (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин між сторонами) регламентувалися Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі - Положення), затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114. Згідно із п. "б" ст. 63 даного Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії. У преамбулі до Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) зазначено, що цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України. У ч. 1 ст. 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. За змістом ч. 1 ст. 59 даного Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 72 Закону України "Про Національну поліцію" професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності. Порядок, організацію та терміни проведення професійного навчання визначає Міністерство внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 72 Закону № 580-VIII). Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. У ч. 4 ст. 74 вказаного Закону встановлено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За змістом п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції (п. 2); у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів (п. 4). Із свідоцтва про хворобу № 401/Зв військово-лікарської комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області" видно, що відповідача [PERSON] визнано непридатним до служби в поліції, що стало підставою звільнення його зі служби в поліції на підставі рішення медичної комісії про непридатність до служби в поліції наказом № 72 о/с т.в.о. начальника Управління поліції охорони від 23 травня 2018 року. За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України встановлено, що с уд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] після закінчення навчання в Училищі на виконання умов договору № 556 від 07 липня 2015 року прибув до Управління ДСО та приступив до виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з ліквідацією цього підрозділу його за згодою було переведено для подальшого проходження служби до Управління поліції охорони, 23 травня 2018 року він звільнений зі служби в поліції згідно із п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), відповідно до ч. 4 ст. 74 цього Закону поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчальних закладів зобов`язані відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, крім звільнення їх зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 зазначеного Закону (через хворобу), що є підставою для звільнення відповідача від обов`язку по відшкодуванню витрат на його навчання в Училищі в загальному розмірі 18372 грн. 98 коп. Згідно із п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261, який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, що узгоджується із нормою ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію". На час укладення сторонами 07 липня 2015 року договору № 556 на навчання за кошти підрозділу Управління ДСО був чинним Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313, який втратив чинність на підставі вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261. У п. 1 даного Порядку було встановлено, що особи, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрати, пов`язані з їх утриманням у таких закладах, відшкодовують лише у разі: 1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; 2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; 3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Наведене також свідчить про те, що звільнення осіб зі служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення ними навчального закладу через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час за рішенням військово-лікарської комісії не було підставою для відшкодування цими особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у навчальних закладах. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] після закінчення навчання в Училищі звільнений зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу саме через хворобу, суд дійшов висновку, що позов Управління поліції охорони не ґрунтуються на вимогах законодавства та задоволенню не підлягає. За змістом ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Заява відповідача [PERSON] про стягнення з позивача Управління поліції охорони понесених витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 11650 грн. задоволенню не підлягає, оскільки всупереч вимогам ч. 3 ст. 137 ЦПК України детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, до даної заяви не додано. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed