Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 29 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №203, а також просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання їхніх малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також на своє утримання аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення молодшою дочкою [PERSON] трирічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їх сім'я розпалася і на даний час існує лише формально, оскільки шлюбні відносини вони припинили, на даний час разом не проживають та, відповідно, спільним побутом не пов'язані і подружніх стосунків не підтримують. Як одну з причин розірвання шлюбу вказує несумісність з чоловіком характерів та поглядів на сімейне життя, через що кожен з них на даний час живе своїми особистими інтересами. Зважаючи на такі обставини, вони втратили один до одного почуття довіри, поваги та любові. Разом з тим, після фактичного припинення шлюбних відносин між нею й відповідачем не було досягнуто домовленості з приводу способів виконання батьком свого обов'язку утримувати дочок до досягнення ними повноліття, а матеріальної допомоги на утримання своїх дітей відповідач добровільно їй не надає, хоча є працездатним, має неофіційні заробітки, також знаючи про те, що вона (позивач), як тимчасово непрацездатна до досягнення молодшою дитиною трирічного віку, постійно потребує матеріальної допомоги як на своє утримання, так і на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Вказує, що після припинення з відповідачем подружніх стосунків, їхні діти постійно проживають з нею, перебуваючи на вихованні та повному утриманні своєї матері. В судовому засіданні позивач зменшила розмір своїх позовних вимог, відмовившись від позову в частині стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. В решті вимог позов підтримала, не заперечивши проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній даних і доказів. Місцем проживання дітей, після розірвання шлюбу, просить визначити її (позивачки) місце проживання, стверджуючи, що спору про визначення місця проживання малолітніх дітей між ними немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини…, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, оскільки сім'я розпалася остаточно, сторони втратили один до одного почуття довіри, поваги та любові, тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільним побутом не пов'язані, а спір про поділ спільного сумісного майна подружжя чи про визначення місця проживання дітей між ними відсутній. За таких обставин суд вважає, що перспектив для збереження сім'ї та примирення подружжя немає. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.ч.1, 2 ст.184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З пояснень позивачки та поданих нею суду у якості письмових доказів документів: оригіналу Свідоцтва про шлюб, виданого 29 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, копії Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого 10 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, копії Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого 12 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, копії паспорта громадянина України, виданого Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області на ім'я [PERSON], місце проживання якої зареєстроване за адресою: [ADDRESS], вбачається, що з 29 лютого 2008 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] року народилася дочка [PERSON], а [INFO] року - дочка [PERSON]. На даний час діти проживають з матір'ю за зареєстрованим місцем її проживання, перебуваючи на вихованні та утриманні позивачки, оскільки відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених статтями 150 та 180 Сімейного кодексу України. Відповідач, не з'явившись в судове засідання, не надав суду відомостей про свої доходи чи можливе місце роботи, тому аліменти слід визначити і присудити у твердій грошовій сумі, як про це просить позивач. Так, відповідно до ст.7 Закону України від 16 січня 2014 року №719-VІІ "Про Державний бюджет України на 2014 рік", з 01 січня 2014 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 06 років становить 1032 грн. Виходячи з наведеної норми Закону, аліменти слід визначити і присудити у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину, з наступною індексацією відповідно до закону, що становитиме близько половини розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць (1032:2 = 516 грн.). Як передбачено частиною першою статті 182, частиною першою статті 191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач не надав документальних даних про свій стан здоров'я, про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків тощо, відтак, виходячи з наведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Задовольняючи у цій частині позов, суд виходить також з того, що підставою звернення позивачки до суду було саме невиконання або ж неналежне виконання відповідачем його обов'язку утримувати дочок до досягнення ними повноліття, а заперечень проти позову [PERSON] суду не подав. Крім того, так як в силу положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, то у цій частині судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, який у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (1200 грн.*6=7200 грн. - сума аліментів за шість місяців), але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved