Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 30.10.2020 року матеріали позовної заяви ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" до [PERSON] про відшкодування шкоди передано за підсудністю на розгляд Святошинському районному суду м. Києва. 23.11.2020 року матеріали вказаної позовної заяви надійшли до Святошинського районного суду м. Києва згідно ухвали. 23.11.2020 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями Святошинського районного суду м. Києва та визначеного головуючого по справі Бабич Н.Д. 24.10.2020 року справа передана головуючому. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 99000,00 грн. обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.07.2018 року між ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" та ТзОВ "Айота" було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/6064775, відповідно до якого, страховик зобов`язаний компенсувати збитки, завдані водієм автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] . 04.08.2018 року на а/д Київ-Харків, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що належить [PERSON] та велосипедом, під керуванням [PERSON] . Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2018 р., водія [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль потерпілої особи марки "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] 06.08.2018 р. до страховика, звернулася [PERSON] , з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі чого страховиком у відповідності до звіту № 684-2018 р. від 03.09.2018 р., та відповідно до умов договору страхування, з врахуванням розміру франшизи, страховик виплатив потерпілій особі витрати на ремонт автомобіля в розмірі 99000,00 грн. Враховуючи те, що відповідачем письмово не було повідомлено страховика про настання страхової події, на підставі пп. г п. 38.1.1 ст. 38 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач просив просив стягнути на його користь відшкодуваня шкоди за виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 99000,00 грн. Ухвалою судді від 25.11.2020 року, справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с. 46-47). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с.48). Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї (а.с.49). Відповідач заяву із запереченням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив, відзиву до суду не подав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 13.07.2018 року між ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" та ТзОВ "Айота" було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/6064775, відповідно до якого, страхова компанія взяла на себе зобов`язання компенсувати збитки, завдані водієм автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 6). Так, 04.08.2018 року на автодорозі Київ-Харків - 32 км., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що належить [PERSON] та велосипедом, під керуванням [PERSON] . Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2018 р., водія [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.11). В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль потерпілої особи марки "Хюндай", державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] 06.08.2018 р. до страховика, звернувся [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 29). На підставі чого страховиком у відповідності до звіту № 684-2018 р. від 03.09.2018 р. (а.с. 14-28) та відповідно до умов договору страхування, з врахуванням розміру франшизи (а.с.6) на підставі страхового акту (а.с. 30) страховик виплатив потерпілій особі витрати на ремонт автомобіля в розмір 99 000,00 грн. (а.с. 9, 10). Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування", ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до пп. г п. 38.1.1 ст. 38 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. На спростування письмових доказів позивача стороною відповідача жодних доказів суду не надано, в т.ч. і щодо розміру заподіяної шкоди. Оскільки, відповідач є винним у ДТП та не повідомив у встановлений законом строк письмово страховика про настання страхової події, ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" здійснило у встановленому законом порядку виплату страхового відшкодування потерпілій у даній ДТП [PERSON] , тому суд дійшов висновку, що у позивача виникло право регресної вимоги до винуватця ДТП, на суму проведених виплат на користь Суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved