Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом, який в ході судового розгляду уточнював, до [PERSON], Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус", [PERSON], Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова", третя особа [PERSON], про стягнення сум , а саме про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 20379,55 грн., моральної шкоди, розмір якої визначає в сумі 2000 грн., завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також просить стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті за судовий збір, за проведення авто товарознавчих експертиз та витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 3 листопада 2011 року о 9-30 год. у м. Харкові по вулиці Полтавський шлях біля будинку № 123, позивач керуючи належним йому автомобілем, став учасником дорожньо-транспортної пригоди за участі також автомобілів "ВАЗ 2106" державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля "Тойота Прадо" державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], а також автомобіля "РЕНО R 385" державний номер [NUMBER] з напівпричепом "Шміц SRR 24" державнийномер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеної дорожньо транспортної пригоди (далі ДПТ ) , автомобіль «РЕНО 19» державний номер [NUMBER], який належить на праві власності позивачу отримав пошкодження. Позивач зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є винними у даній ДТП, що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.01.2012 року, цивільно-правова відповідальність яких була застрахована відповідно у ПАТ "Страхова компанія "Нова", у ПАТ "Страхова компанія "Статус". Позивач звернувся до страхової компанії ПАТ "Страхова компанія "Статус" з заявою виплатити суму страхового відшкодування, однак йому було відмовлено на тій підставі, що у постанові Ленінського районного суду м. Харкова від 11.01.2012 року не вказано що автомобіль позивача був учасником зазначеної ДТП. Таку відмову позивач вважає неправомірною, оскільки є ряд інших первинних документів, які надавалися страховій компанії, з яких вбачається участь автомобіля позивача у даній ДТП. У зв'язку з тим, що до теперішнього часу не сплачена сума страхового відшкодування позивач змушений був звернутися до суду із зазначеним позовом та просить стягнути у солідарному порядку суму страхового відшкодування із страхових компаній та моральну шкоду з винних осіб. Спричинену моральну шкоду обґрунтовує тим, що в наслідок ДТП позивачу було завдано тілесних ушкоджень, також моральна шкода полягає у душевних стражданнях у зв'язку з пошкодженням його майна, а також змінився звичайний уклад його життя. Крім того позивач просить відшкодувати понесені ним додаткові витрати які полягають у витратах на проведення експертиз - 700 грн. та 1836 грн., та витрат на правову допомогу - 2000 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник Відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] в судові засіданні не з"явився, неодноразово викликався належним чином, причину неявки суду не повідомляв. Представник відповідача ПАТ "Страхова компанія "Нова" проти солідарного стягнення сум матеріальної шкоди із страхових компаній заперечував, посилаючись на те, що не встановлено взаємопов"язаної сукупної дії винних осіб, посилається на необхідність встановлення ступеню вини винних осіб. Представник відповідача ПАТ "Срахова компанія "Статус" у останнє судове засідання не з"явився, раніше надавалися письмові заперечення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з"явився, надавав заяву про слухання справи за його відсутністю. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача , виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та сторонами не заперечується що 3 листопада 2011 року о 9-30 год. у м. Харкові по вулиці Полтавський шлях біля будинку № 123, позивач керуючи належним йому автомобілем, став учасником дорожньо-транспортної пригоди за участі також автомобілів "ВАЗ 2106" державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля "Тойота Прадо" державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], а також автомобіля "РЕНО R 385" державний номер [NUMBER] з напівпричепом "Шміц SRR 24" державнийномер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеної дорожньо транспортної пригоди (далі ДПТ ) , автомобіль «РЕНО 19» державний номер [NUMBER], який належить на праві власності позивачу отримав пошкодження. Відповідно до ч. 2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами, автомобіль, який належить позивачу пошкоджений в наслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки. Таким чином, позивачу було завдано шкоду взаємодією двох транспортних засобів -"ВАЗ 2106" д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля "Тойота Прадо" д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], , тому відповідальність перед ним, у відповідності до зазначеної вище норми ЦК України, повинні солідарно нести [PERSON] та [PERSON] які на відповідній правовій основі керували транспортними засобами та є власниками зазначених вище джерел підвищеної небезпеки (п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 р. №6 ). Однак суд зазначає, що відповідальність осіб, спільними діями яких було завдано шкоди ( солідарна відповідальність), будується з урахуванням загальних положень ст. 543 ЦК України, яка передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, тобто дає право позивачеві на пред'явлення позовних вимог як до усіх осіб, які завдали шкоду разом, так і до будь-кого з них окремо. В даному випадку позивач звернувся у суд з вимогою про відшкодування шкоди у солідарному порядку. Судом встановлено, що 28.10.2011 року між ПАТ "Страхова компанія "Статус" та [PERSON] укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на що був виданий поліс № АА/7687882 від 28.10.2011 року. Відповідно до п.2 Полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. 29.10.2011 року між ПАТ "Страхова компанія "Нова" та [PERSON] укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на що був виданий поліс № АА/6807727 від 29.10.2011 року. Відповідно до п.2 Полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. 03.11.2011 року стався страховий випадок, а саме дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Про настання страхового випадку страхові компанії були своєчасно повідомлені. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. Страхові компанії вищезазначене ДТП за участю автомобілів сторін визнали страховим випадком. Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 4245, що було проведено ХНДІСЕ ім. засл.проф. Бокаріуса розмір матеріального збитку становить 30297,64 грн. Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 9969, що було проведено ХНДІСЕ ім. засл.проф. Бокаріуса ринкова вартість автомобіля "РЕНО 19"д.н. [NUMBER] після ДТП 03.11.2011 року на час проведення експертизи складає 9918,09 грн. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.09.2012 року визнано винними у даній дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] та [PERSON] Згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В правовій позиції яка міститься в Постанові Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Позивач та винні особи вчасно звернулися до страхових компаній та надали усі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Відповідно до п.5 ст.26 Закону України "Про страхування" підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних причин та створення страховику перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Згідно із вимогами ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування проводиться протягом місяця з дня отримання страховиком документів, визначених у ст. 35 цього Закону. Як вже було зазначено, відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 4245, що було проведено ХНДІСЕ ім. засл.проф. Бокаріуса розмір матеріального збитку становить 30297,64 грн. Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 9969, що було проведено ХНДІСЕ ім. засл.проф. Бокаріуса ринкова вартість автомобіля "РЕНО 19"д.н. [NUMBER] після ДТП 03.11.2011 року на час проведення експертизи складає 9918,09 грн. Позивач, після визначення остаточної вартості автомобіля, зменшив суму позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди на цю суму, та остаточно просив стягнути суму матеріальної шкоди у розмірі 20379,55 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів - страхових компаній у солідарному порядку. Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна, відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини… Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року №5), розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Неправомірними діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] у вигляді порушення правил дорожнього руху, що призвели до ДТП та пошкодження автомобіля позивача, останньому було завдано моральної шкоди, що виразилася у душевних стражданнях, зміні звичайного життєвого укладу, необхідністю витрачати свій час та сили на звернення до суду, позивач також отримав тілесні ушкодження від зазначеної ДТП, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн., яку вважає за необхідне стягнути саме з осіб неправомірними діями яких вона була спричинена - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.2 ч.2 ст. 79, ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджає з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати., зокрема і витрати на правову допомогу. Гранічні розміри компесації витрат, пов"язаних з розглядом справ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 „Про граничні розмірі компенсації витрат, пов"язаних з розгляджом цивільних, адміністративних справ , і порядок їх компенсації за рахунок держави." Згідно з додатком до зазначеної постанови, граничний розмір витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі, у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється з огляду на те, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. В матеріалах справи на а.с.57 міститься квитанція про сплату коштів в сумі 2000 грн. за надання правовї допомоги адвокатом [PERSON] позивачу. Враховуючи що у цій частині позивачем документально підтверджені витрати на правову допомогу, то й цій частині суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, виходячи також і з наступного. З матеріалів справи вбачається, що адвокат [PERSON] приймав участь у судових засіданнях - 400 хв. Суд розрахувавши витрати виходячи з Гранічних розмірів компесації витрат, пов"язаних з розглядом справ затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 „Про граничні розмірі компенсації витрат, пов"язаних з розгляджом цивільних, адміністративних справ , і порядок їх компенсації за рахунок держави", не вбачає підстав для відмови позивачу у відшкодуванні витрат, пов"язаних з наданням позивачу правової допомоги адвокатом під час розгляду справи у розмірі 2000 грн. , оскільки дана сума значно менше ніж розрахована. В частині відшкодування витрат позивачу на проведення експертиз, то в цій частині суд задовольняє також вимоги, оскільки суду надано документального підтвердження вартості проведених експертиз. Також на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved