Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Представник Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні в.о. генерального директора Шкробот Володимир Васильович звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у [PERSON] наявний важкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від її сестри [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром [PERSON] , який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] . Також [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ТОКПНЛ, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] , згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про її примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник ТОКПНЛ, лікар-психіатр Чолач Ю.Б. заяву підтримав і пояснив, що лікування [PERSON] можливе лише в закритому психіатричному стаціонарі, однак, внаслідок психічного розладу вона не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування у ТОКПНЛ, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити. Прокурор Галас Н.В. в судовому засіданні заяву про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] в Тернопільську обласну клінічну психоневрологічну лікарню без її згоди підтримав. Законний представник [PERSON] у судовому засіданні вказала, що її сестра [PERSON] потребує кваліфікованої допомоги та лікування, оскільки у неї наявний важкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Особа, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги - [PERSON] у судовому засіданні не змогла надати жодних пояснень. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] була направлена на госпіталізацію 20 серпня 2019 року лікарем-психіатром [PERSON] , який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв`язку з наявністю у неї психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від її сестри - [PERSON] . Також [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: заступника головного лікаря з експертизи - Бондаренко О . М. , лікуючого лікаря Чолач Ю.Б. та лікаря-психіатра [PERSON]. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України "Про психіатричну допомогу" та прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , поступила в стаціонар КНП "Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні" Тернопільської обласної Ради 20 серпня 2019 року о 17 год. 10 хв. за скеруванням чергового лікаря [PERSON] у супроводі матері та сестри з діагнозом - важка розумова відсталість. З анамнезу встановлено, що [PERSON] із робітничої сім"ї, молодша із 2-х дітей. З запізненням почала ходити. З раннього дитинства відставала в розумовому розвитку від своїх ровесників. Декілька місяців ходила в Гримайлівську школу-інтернат для розумово відсталих. Не могла охопити програму і мати забрала з інтернату. Часто буває збудженою. Проживає з матір`ю та сестрою. У 12 років лікувалася в Київському психіатричному інституті. Неодноразово лікувалася в ТОКПНЛ. Остання виписка була в березні 2009 року. Дане поступлення пов`язане з виникненням незрозумілих приступів, під час яких пацієнтка стає неадекватною, голосно кричить, намагається кудись піти. Психічний статус: В свідомості. Мовний контакт малопродуктивний. Міміка бідна. Інструкції виконує вибірково. Легко збудлива. Безпричинно кричить. Мислення за конкретно-образним типом. Пам`ять, інтелект різко знижені. Емоції прості. Коло інтересів звужене до фізіологічних потреб. Потребує сторонньої допомоги. Фон настрою знижений. Критика хвороблива. Враховуючи анамнестичні відомості, психічний стан пацієнтки, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на хронічне захворювання, вроджене слабоумство - важка розумова відсталість. Вказане захворювання позбавляє здатності [PERSON] критично розуміти і усвідомлювати свої дії. Внаслідок захворювання [PERSON] є безпорадною і не може задовільнити свої життєві потреби. Наявна небхідність примусової госпіталізації та лікування в закритому психіатричному відділенні ТОКПНЛ. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а тому заяву представника Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved