Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

У грудні 2019 року АТ "ОТП Банк" зернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обгрунтували тим, що 14.05.2018 р. між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2018894714 у сумі 22996 грн. на споживчі цілі та придбання послуг. Строком кредитування до 14.05.2020 з відсотковою ставкою 0,01% річних. Відповідно до договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положенями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкета про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк", та які розміщені на офіційному сайті. Позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Банк виконав свої зобов`язання. В свою чергу позичальник, відповідач [PERSON] порушив зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, в результаті чого станом на 22.11.2019 заборгованість відповідача за договором кредиту становить 22181,48 грн. У зв`язку з наведеним представник АТ «ОТП Банк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 07.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. 10.11.2020 до суду від представника позивача надійшла заява про розгялд справи без участі представника, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судові засідання призначені на 21.10.2020, 24.11.2020 та 21.12.2020 відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за місцем його реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. На адресу суду повернулися поштові конверти з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 21.12.2020 через оголошення на\~офіційному\~веб-сайті\~судової\~влади\~України, про що в матеріалах справи наявне підтвердження (а.с.52). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Суд встановив, що 14.05.2018 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2018894714, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 22996 грн. на споживчі цілі та придбання послуг, з кінцевим терміном повернення суми кредиту - 14.05.2020 (а.с. 4). Відповідно до п. 1.2. договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0.01% річних. Відповідно п. 1.3. договору, повернення Кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних платежів. Згідно п. 1.4. договору, датою надання Банком та отримання Позичальником кредиту вважається дата підписання Позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця і на придбання товару. У разі отримання кредиту також і на оплату послуг у продавця або оплату комісійної винагороди за видачу кредиту , кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини кредиту на поточний рахунок продавця послуг або утримання банком комісійної винагороди за видачу кредиту. Відповідно п. 1.5. договору, підписанням Договору Позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: Банк надав Позичальнику в письмовій формі та в повному обсязі та в повному об`ємі інформацію передбачену Законодавством, що захищає права споживачів та позичальник перед укладенням Кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення Договору; з Правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності Позичальника, та Тарифами Банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору та які розміщені на офіційному сайті Банку www.otpbank.com.ua, у розділі «Кредитування», ознайомлений і згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав - надав відповідачу [PERSON] кредит у встановленому розмірі. В порушення умов кредитного договору №2018894714 від 14.05.2018 відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним. У зв`язку з цим, банком 26.03.2019 на адресу відповідача направлено вимогу про добровільне погашення заборгованості. Проте вимоги зазначені в листі проігноровані, в 30-денний строк не виконані, а заборгованість добровільно не погашена (а.с. 12). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості, станом на 22.11.2019 заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 22181,48 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 22029,80 грн., заборгованість за відсотками - 1,68 грн., сума заборгованої комісії - 150 грн. (а.с. 13). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене та зважаючи на ту обставину, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ОТП Банк» не повернуті, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 22181,48 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «ОТП Банк» слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved