Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позов мотивує тим, що на початку осені 2017 року, завершуючи будівництво свого будинку по [ADDRESS] та приступаючи до виготовлення правоустановчих документів на будинок та земельну ділянку, випадково дізнався, що відповідачка [PERSON] , яка є його рідною сестрою, на його самочинно побудований будинок виготовила право власності ще у 2008 році, тобто вона виготовила його на ім`я його бабусі, [PERSON] , після чого остання через представника нібито продала, а відповідачка [PERSON] за кредитні кошти купила його будинок, забезпечивши виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів заставою житлового будинку, який перебував на стадії незавершеного будівництва. Як йому стало відомо пізніше, [PERSON] , зловживаючи довірою бабусі, обманним шляхом, схилила бабусю, [PERSON] , підписати у нотаріуса довіреність, від свого імені на ім`я свого знайомого [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , нібито для оформлення документів на її старий будинок, у якому бабуся на той час проживала. Відповідачка, [PERSON] , за невідомих і незрозумілих обставин зареєструвала в КП «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради право власності не на будинок бабусі, а на незавершене будівництво будинку позивача, будівництво якого й на теперішній час ще не завершене. У подальшому, не маючи на меті фактично заволодіти його майном, а лише з метою отримання кредитних коштів, відповідачка нібито купила від бабусі його будинок і таким шляхом отримала кошти в кредит. Вказаний договір купівлі-продажу будинку посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна A.C. за № 1682 від 09.04.2008 року, реєстраційний номер майна: 22420128 за участю представника продавця за довіреністю від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченою приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда АМ. Зазначає, що за адресою [ADDRESS] проживала у старому будинку його бабуся [PERSON] , де народилася його мама, потім після одруження, разом з нею проживали його батьки, де позивач та його сестра [PERSON] народилися. Пізніше батьки побудували в іншому місці будинок і переїхали туди проживати разом із сестрою, а він залишився проживати разом з бабусею. Починаючи з 14 років позивач їздив з батьками на заробітки і десь, коли йому було 17 років, разом із батьком він розпочав будівництво будинку позаду старого дерев`яного бабусиного будинку. У 1998 році вже був залитий фундамент, вимурувані стіни з цегли та покритий металочерепицею. Надалі, в 2000 році, він одружився і вони вже разом із дружиною, [PERSON] , добудовували будинок і з того часу з року в рік вони займалися внутрішніми роботами, такими як штукатуркою, встановленням вікон та дверей і т.д. У 2000 році він від свого імені приєднав будинок до електромережі. У 2008 році бабуся померла, організацією поховання займався він. Після смерті бабусі, нічого не знаючи про те, що будинок був оформлений на бабусю, потім проданий і заставлений у банку під отриманий його сестрою кредит, він продовжував з року в рік його добудовувати. Потім у 2013 році він розібрав старий бабусин будинок і таким чином зробив спереду свого будинку гарне велике подвір`я. У 2013-2014 роках вони встановили дерев`яні сходи, потім шпаклювали стіни, встановлювали внутрішні підвіконня. У 2015 році утеплювали фасад будинку та споряджували стіни штукатуркою короїд. У 2016 році огородили новим парканом із бетонною стрічкою по периметру та встановив ворота із нержавіючої сталі. Більшість робіт виконувались найманими працівниками, які можуть підтвердити, що саме він їх наймав для виконання робіт і оплату їх роботи здійснював він. У підтвердження належності будівельних матеріалів позивачу, які він використовував під час будівництва будинку, він може пред`явити відповідні документи. На сьогодні будівництво будинку не закінчене, оскільки потрібно виконати ще ряд внутрішніх робіт, а тим більше він не був закінчений у 2008 році на час оформлення фіктивних документів. Йому достовірно відомо, що бабуся, [PERSON] , не мала змоги виготовити правоустановчі документи сама, зокрема за 5 місяців до своєї смерті, оскільки останні 4 роки вона хворіла й практично була вже не в змозі кудись ходити й вона ніколи б не позбавила його права на його ж будинок, оскільки бачила, що його будував позивач і у них були дуже хороші відносини з бабусею. Крім того, ніколи ніхто не претендував на майно бабусі крім нього, оскільки дане місце, тобто будинок, земельна ділянка й все, що на ній було, залишалось йому у спадок після смерті бабусі, про це знали всі родичі й сторонні люди в селі, які це можуть підтвердити. Крім цього, йому відомо, що [PERSON] особисто не зверталася до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради із заявою про реєстрацію права власності на новостворений будинок і не отримувала свідоцтва про право власності видане Середньоводянською сільською радою, та яке зареєстроване КП «БТІ» Рахівської районної ради 25.03.2008 року у реєстровій книзі № 3 запис № 342, реєстраційний номер у РВП на нерухоме майно - 22320128, та витяг про реєстрацію на новий будинок за адресою [ADDRESS] . Також, [PERSON] не могла і не зверталась до Середньоводянської сільської ради щодо оформлення права власності на новостворений будинок і рішення виконкому від 21.02.2008 року № 07 «Про оформлення права власності», на підставі якого видано свідоцтво про право власності, не отримувала. На підставі рішення виконавчого комітету від 21.02.2008 року № 07, за [PERSON] зареєстровано новостворений житловий будинок позивача за адресою [ADDRESS] , хоча фактично таку адресу мав старий дерев`яний будинок, який належав [PERSON] , що повинно підтверджуватись погосподарськими обліками сільської ради. Таким чином, здійснюючи відповідно до ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" облік нерухомого майна, не перевіривши правовий статус даного майна, Середньоводянська сільська рада здійснила оформлення права власності за іншою особою, яка не мала права на його отримання. Позивач акцентує увагу, що будівництво його будинку не було закінчено й впевнений, що органи влади, які здійснюють нагляд у сфері будівництва, ніколи б не погодили зведення в експлуатацію його будинку у 2008 році, що ще раз вказує на фіктивність документів і незаконне позбавлення його права власності на будівельні матеріали, які він при закінченні будівництва перевів у інший правовий режим тобто житловий будинок. Своє відображення щодо набуття прав власності на будівельні матеріали забудовником знайшло в п. 15 в Постанові ПВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», в якому зазначено, що до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв`язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законом порядку. Відповідачка [PERSON] достовірно знаючи про обставини набуття бабусею [PERSON] сумнівного права власності на його незавершений будинок та яка займалася підшукуванням та домовленостями з представником бабусі під час здійснення оспорюваного правочину по відчуженню будинку не може вважатися добросовісним набувачем, а відтак у позивача є всі законні підстави до витребування свого майна із чужого незаконного володіння, яке вибуло поза його волею. Вважає, що для відновлення порушених цивільних прав та надання позивачеві можливості розпоряджатися своїм майном, зареєструвати його відповідно до чинного законодавства, слід скасувати Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 22420128 на будинок за адресою [ADDRESS] внесених на підставі договору купівлі-продажу, 1682, 09.04.2008 року, посвідченого Маріна A.C. приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу та виключити з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості за реєстраційним номером : 6986650 зареєстровані 10.04.2008 11:22:46 за № 6986650 реєстратором: Приватний нотаріус Маріна A.C., підстава обтяження: договір іпотеки 014/4039/74/39669, 10.04.2008, об`єкт обтяження будинок, адреса [ADDRESS] , номер РВП: 22420128 та з Державного реєстру іпотек відомості за реєстраційним номером: 6987292, тип обтяження: іпотека, зареєстровано: 10.04.2008 11:11:41, реєстратором: Приватний нотаріус Маріна A.C., підстава обтяження: договір іпотеки 014/4039/74/39669, 10.04.2008, об`єкт обтяження будинок, адреса [ADDRESS] , номер РВП: 22420128, іпотеко держатель : ВАТ ЗОД «Райфайзен Банк Аваль», код 22090417, 90600 Закарпатська область, Рахівський район, м. Рахів, вул. І.Франка, 1. У зв`язку з наведеним просив визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок за [ADDRESS] , видане на підставі рішення виконкому Середньоводянської сільської ради № 7 від 21.02.2008 року, яке зареєстроване в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради 25.03.2008 року у реєстровій книзі № 3 запис № 342, реєстраційний номер у РВП на нерухоме майно - 22420128. Скасувати Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 22420128 на будинок за адресою [ADDRESS] , внесених на підставі договору купівлі-продажу, 1682, 09.04.2008 року, посвідченого Маріна A.C. приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Виключити з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості за реєстраційним номером: 6986650 зареєстровані 10.04.2008 11:22:46 за № 6986650 реєстратором: Приватний нотаріус Маріна A.C., підстава обтяження: договір іпотеки 014/4039/74/39669, 10.04.2008, об`єкт обтяження будинок, адреса [ADDRESS] , номер РВП: 22420128 та з Державного реєстру іпотек відомості за реєстраційним номером: 6987292, тип обтяження: іпотека, зареєстровано: 10.04.2008 11:11:41, реєстратором: Приватний нотаріус Маріна A.C., підстава обтяження: договір іпотеки 014/4039/74/39669, 10.04.2008, об`єкт обтяження будинок, адреса [ADDRESS] , номер РВП: 22420128, іпотекодержатель : ВАТ ЗОД «Райфайзен Банк Аваль», код 22090417, 90600 Закарпатська область, Рахівський район, м. Рахів, вул. І. Франка, 1. Повернути (витребувати) із чужого незаконного володіння [PERSON] будівельні матеріали у незавершеному будівництвом будинку за адресою [ADDRESS] . Також просив вирішити питання розподілу судових витрат, зокрема, стягнути з відповідачів, на його, [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , користь грошові кошти витрачені на судовий збір. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 06.12.2018 подав заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, де зазнчив, що він вважає за необхідне змінити (уточнити) предмет однієї із позовних вимог, такої як «Повернути (витребувати) із чужого незаконного володіння [PERSON] будівельні матеріали у незавершеному будівництвом будинку за адресою [ADDRESS] », тому прохальну частину позову від 25.10.2017 року викласти у новій редакції, зокрема, просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок за [ADDRESS] , видане на підставі рішення виконкому Середньоводянської сільської ради № 7 від 21.02.2008 року, яке зареєстроване в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради 25.03.2008 року у реєстровій книзі № 3 запис № 342, реєстраційний номер у РВП на нерухоме майно - 22420128. Скасувати Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 22420128 на будинок за адресою [ADDRESS] внесених на підставі договору купівлі-продажу, 1682, 09.04.2008 року, посвідченого Маріна A.C. приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу. Виключити з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості за реєстраційним номером: 6986650 зареєстровані 10.04.2008 11:22:46 за № 6986650 реєстратором: Приватний нотаріус Маріна A.C., підстава обтяження: договір іпотеки 014/4039/74/39669, 10.04.2008, об`єкт обтяження будинок, адреса [ADDRESS] , номер РВП: 22420128 та з Державного реєстру іпотек відомості за реєстраційним номером: 6987292, тип обтяження: іпотека, зареєстровано: 10.04.2008 11:11:41, реєстратором: Приватний нотаріус Маріна A.C., підстава обтяження: договір іпотеки 014/4039/74/39669, 10.04.2008, об`єкт обтяження будинок, адреса [ADDRESS] , номер РВП: 22420128, іпотекодержатель: ВАТ ЗОД «Райфайзен Банк Аваль», код 22090417, 90600 Закарпатська область, Рахівський район, м. Рахів, вул. І.Франка, 1. Повернути (витребувати) із чужого незаконного володіння [PERSON] будівельні матеріали, у незавершеному будівництвом будинку за адресою [ADDRESS] які належать їх власнику [PERSON] , а саме: -Камінь бутовий м3 20 -Щебінь мЗ 150 -Пісок мЗ 130 -Цемент тн 61,5 -Вапно тн 3 -Бітумна мастика кг 335 -Шпаклівка кг 1770 -Клей до плитки кг 1350 -Замазка до плитки кг 35 -Плитка керамічна м2 200 -Гіпсокартон вологостійкий 9 мм. м2 130 -Цвяхи кг 120 -Дріт д=4мм кг 20 -Цегляні керамічні блоки 2НФ (марки М75) 250мм. х 120мм. х 138мм. тис.шт.28,5 -Пиломатеріали обрізні хвойних порід м3 19,4 -Пиломатеріали конструкцій даху хвойних порід м3 15,6 -Арматура д = 12 мм А400С кг 1970 -Арматура д=6 мм А240С кг 40 -Паркет м2 260 -Металопрофіль товщ. 0,45 м2 270 -Ринви д=15см мп 40 -Жолоба д=20см мп 55 -Скоби металеві кг 50 -Шурупи д=4мм довж. 20 мм кг 1 -Цегла керамічна М100 тис.шт. 0,4 -Дюбеля по дереву довж. 25 мм шт 3000 -Лист гладкий металевий товщ. 0,45см м2 15 -Розчин вогнезахисний кг 300 -Перильна огорожа дерев`яна мп/м2 15,5/18,6 -Вінтові сходи дерев`яні мп/м2 15,5/12,4 -Вікна металопластикові м2/шт 23,6/26 -Ворота гаражні м2/шт 5,5/1 -Двері дерев`яні з дуба м2/шт 53,2/19 -Плити пінополістирольні товщ. 5см. м2 465 -Сітка фасадна м2 500 -Суміш суха клеюча кг 5220 -Ґрунтовка л 87 -Фарба ґрунтуюча л 74 -Фарба фасадна кг 219 -Дюбеля шт 3480 Від представника позивача [PERSON] 20.12.2019 року надійшло клопотання, в якому було зазначено, що Позивач [PERSON] скористався своїм правом та звернувся до п`ятьох відповідачів, серед яких є приватний нотаріус Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. Позивач прийшов до висновку, що приватний нотаріус Маріна А.С. не може бути відповідачем по даній справі, оскільки вона своїми діями не порушувала цивільних прав позивача, а діяла виключно в межах своїх повноважень, але внаслідок порушення цивільних прав іншими відповідачами, посвідчила правочин, а тому вона має бути залучена у справі, як третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідачів. Оскільки у позивача відсутні спірні відносини із приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу Маріна А.С. та вказана особа не порушувала законні права позивача, тому позивач вважає за необхідне відмовитися від позовних вимог в частині, що стосуються приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. та залучити його в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. У зв`язку з наведеним просив прийняти відмову від частини позовних вимог, що стосуються приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу Маріни А.С. та залучити приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу Маріну А.С., в статусі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів. Ухвалою Рахівського районного суду від 17.01.2020 було прийнято відмову [PERSON] від частини позовних вимог, що стосуються приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу Маріни А.С. та залучено до участі в даній справі в статусі третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу Маріну А.С. В судове засідання [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, 16.04.2020 року на електронну адресу Рахівського районного суду надійшла заява від [PERSON] , в якій він просив дану справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять такі задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов та інших заяв, у тому числі про відкладення розгляду справи, суду не подавала. Представник Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради в судове засідання не з`явився, директор КП «БТІ» [PERSON]. неодноразово надавала суду заяви про розгляд справи без участі їхнього представника, заперечень щодо розгляду справи немає. Представник Середньоводянської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До Рахівського районного суду 21.03.2019 року було подано відзив Середньоводянської сільської ради, в якому зазначено про те, що у [ADDRESS] , проживала у старому будинку [PERSON] , а також її дочка з чоловіком та двома дітьми, які пізніше побудували будинок в іншому місці та переїхали туди проживати. Разом з [PERSON] залишився проживати позивач [PERSON] . Пізніше останній разом зі своїм батьком розпочав будівництво будинку позаду старого дерев`яного будинку гр. [PERSON] . Це будівництво триває й до тепер. [PERSON] зверталася до сільської ради із заявою про реєстрацію права власності на старий будинок, який їй належав та отримала рішення виконавчого комітету від 21.02.2008 року №07 «Про оформлення права власності». Як їм стало відомо, що на підставі оспорюваного рішення виконавчого комітету від 21.02.2008 року №07, за [PERSON] зареєстровано новостворений житловий будинок за адресою [ADDRESS] , хоча фактично таку адресу мав старий дерев`яний будинок, який належав [PERSON] , який був зареєстрований в погосподарських книгах ради. Отже, виконком Середньоводянської сільської ради приймав рішення про державну реєстрацію права власності на старий дерев`яний будинок гр. [PERSON] , оскільки він дійсно належав останній. Рішення щодо реєстрації самочинно збудованого будинку, що належить [PERSON] , радою не розглядалося і не приймалося Середньоводянською сільською радою, тому вони просять задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Представник ТОВ "Фінансова компанія Укрфінанс Груп", в судове засідання не з`явився, 11.03.2020 року суду надано відзив на позов, в якому зазначено про те, що у провадженні Рахівського районного суду перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/4039/74/38669 від 10.04.2008 року, в забезпечення виконання якого було надано в іпотеку житловий будинок [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності. Після ухвалення судом рішення про задоволення позову та стягнення 1086220,09 грн. й 3441 грн судових витрат неодноразово було замінено стягувача на правонаступника, у зв`язку з укладанням договорів відступлення. На даний час стягувачем у виконавчому провадженні по виконанню даного рішення є ТОВ «Фінансова Компанія Укрфінанс Груп». Вважають, що навіть у разі здійснення позивачем перебудови житлового будинку, який є предметом іпотеки, всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомого майна вважаються предметом іпотеки. Крім того, договір іпотеки передбачав, що іпотекодавець не має права проводити будівельні роботи відносно предмета іпотеки, крім поточного капітального ремонту. Відповідно до Закону України «Про іпотеку» предмет іпотеки, який реконструйовано, не можна вважати новоствореним об`єктом нерухомості, оскільки його створено з прив`язкою до вже наявної заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів, тому іпотека зберігається щодо реконструйованого майна. У зв`язку з наведеним просять відмовити у задоволенні позову [PERSON] особа без самостійних вимог приватний нотаріус Маріна Алла Степанівна в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Як вбачається з рішенням виконкому Середньоводянської сільської ради від 21 лютого 2008 року, було вирішено зареєструвати житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] за [PERSON] та видати належне свідоцтво про право власності. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18234724 від 25.03.2008 року свідчить про те, що державна реєстрація права власності на будинок [ADDRESS] була проведена 25.03.2008 року на підставі свідоцтва про право власності ([NUMBER] від 07.03.2008 року, виданого виконкомом Середньоводянської сільської ради. Суд оглянув під час розгляду даної справи акт державної технічної комісії про готовність об`єкта до експлуатації, який виготовлявся замовнику [PERSON] , адреса об`єкта житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 335,85 кв.м., житлова площа 249,11 кв.м. [ADDRESS] та встановив, що у даному акті були відсутні підписи та печатки всіх членів комісії, зокрема органу Державного архітектуро-будівельного контролю [PERSON] та сільського голови с.Середнє Водяне [PERSON] , отже з цих підстав державна реєстрація житлового будинку, який є предметом позову, не могла бути проведена за [PERSON] . Згідно з договором купівлі-продажу, що був укладений між [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від 13.02.2008 року посвідченої приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М., від імені [PERSON] , з однієї сторони (далі Продавець), та [PERSON] , мешканкою [ADDRESS] з другої сторони (далі Покупець), який був посвідчений 09 квітня 2007 року приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріною А.С., Продавець, в особі представника, продав, а Покупець купила належний Продавцю на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] . Будинок має розмір житлової площі 246,66 кв.м., загальної площі 339,72 кв.м., продаж будинку здійснюється за 600000 гривень. Суму 100050 гривень Покупець оплатив Продавцю до підписання договору, а наступну суму 4999950 гривень Покупець зобов`язується оплатити на протязі трьох днів з моменту підписання договору (після отримання кредиту в банківській установі). Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18438328 від 09.04.2008 року [PERSON] здійснила державну реєстрацію та являється власником будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу 1682 від 09.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. Згідно з даними інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №101226785 від 24.10.2017 житловий будинок [ADDRESS] перебуває в іпотеці по договору 014/4039/74/38669 від 10.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріною А.С., Іпотекодержатель ВАТ ЗОД «Райффайзен Банк Аваль». Суд під час розгляду встановив, що Іпотекодержатель з часу передачі даного будинку в іпотеку декілька разів змінювався за договорами відступлення прав вимоги і на даний час Іпотекодержателем є ТОВ «Фінансова компанія Укрфінансгруп» на підставі Договору про відступлення права вимоги, укладеного 27 червня 2019 року між ПАТ "ОКСІ БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія Укрфінанс Груп". Як ствердив сільський голова с.Середнє Водяне у відзиві на позов рішенням виконкому Середньоводянської сільської ради від 21 лютого 2008 року, було вирішено зареєструвати житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] за [PERSON] , однак цей будинок був старий, який до цього вже значився в сільській раді у погосподарських книгах, але державна реєстрація в реєстрі прав власності на нього за [PERSON] проведена не була. Дане рішення жодним чином не стосувалося будинку Позивача, який він дійсно будує позаду будинку [PERSON] . Отже, під час підготовки державної реєстрації будинку [PERSON] , було складено технічну документацію на недобудований будинок Позивача, який по своїм технічним характеристикам (збудований з цегли, триповерховий, покрівля металочерепиця, загальною площею 339,72 кв.м., житловою 246,66 кв.м. та інше) значно відрізнявся від будинку [PERSON] , (який був дерев`яний, критий шифером, загальна площа 55 кв.м., житлова 40 кв.м., в якій було дві кімнати, дерев`яні вікна та двері). З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 01.06.2018 року було внесено відомості до ЄРДР за №12018070140000446 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.366 КК України, де за фабулою 31 травня 2018 року до Рахівського РВ Тячівського РВ ГУНП в Закарпатській області надійшла ухвала слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.05.2018 року про задоволення скарги [PERSON] щодо незаконного оформлення права власності на будинок іншою особою. З наслідками досудового розслідування 13.08.2019 року було затверджено обвинувальний акт у відношенні службової особи КП «Бюро технічної інвентаризації за ч.2 ст.367 КК України, як службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та спричинило тяжкі наслідки. З обвинувального акту вбачається, що під час досудового розслідування було встановлено порушення під час оформлення пакету документів для реєстрації будинку та реєстрацію житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] , внаслідок чого охоронюваним законом правам та інтересам [PERSON] заподіяно істотну шкоду. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою статті 16 ЦК України визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на час звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Так, статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Статтею 13 Конвенції передбачено, що норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» у законі та на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року). Предметом позовних вимог у даному випадку є скасування державної реєстрації права власності на будинок [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема тим, що саме позивачем самочинно будувався спірний будинок, а тому реєстрація на даний час за відповідачем права власності на це майно порушує його права. Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово роз`яснював, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК України), землекористувачі (стаття 95 ЗК України), особи, які набули право користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК України) або з інших передбачених законом підстав. У справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред`явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі. Позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено порядок проведення державної реєстрації прав. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК. Згідно з ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку чи будівлі після прийняття до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком чи іншою будівлею з юридичної точки зору, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва, тобто речей як предметів матеріального світу. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зі змісту статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Виходячи з обставин справи та норм права, зазначених вище суд вважає, що державна реєстрація житлового будинку [ADDRESS] , за [PERSON] порушила право позивача, адже він особисто, за власні кошти здійснював будівництво цього будинку на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні останньої для обслуговування її будинку, який був дерев`яний та значно менший за площею, ніж той, який зводиться позивачем. На момент реєстрації даного будинку, будівництво його будинку ще не було закінчене, а відсутність в акті державної технічної комісії про готовність об`єкта до експлуатації є цьому підтвердженням, однак всупереч Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» житловий будинок, що являється предметом позову, був зареєстрований за [PERSON] . Середньоводянська сільська рада, як орган, який приймав рішення про реєстрацію житлового будинку [ADDRESS] , не заперечувала зазначеного та у поясненнях виклала, що така помилка сталася внаслідок неправильного сприйняття рішення Середньоводянської сільської ради, адже будинок [ADDRESS] він дійсно належав [PERSON] , а новий, який зводився поруч з будинком [PERSON] , був недобудований та йому відповідно й не присвоювався номер. Під час розгляду даної справи було встановлено, що позивач проживав разом з бабусею, вона ніколи не заперечувала щодо будівництва позивачем житлового будинку на земельній ділянці, яка була виділена для обслуговування її житлового будинку, а підтвердження зазначеного є те, що остання з цього приводу з жодними заявами чи скаргами до органів державної влади, місцевого самоврядування чи суду не зверталася. Враховуючи, що реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] порушує право позивача як забудовника, тому позов в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок за [ADDRESS] , яке було видане на підставі рішення виконкому Середньоводянської сільської ради № 7 від 21.02.2008 року, та зареєстроване в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради 25.03.2008 року у реєстровій книзі № 3 запис № 342, реєстраційний номер у РВП на нерухоме майно - 22420128 є підставним та підлягає до задоволення. Цивільний кодекс України у статті 202 встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 203 ЦК України, встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до стаття 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням недійсності та скасування свідоцтва про право власності за [PERSON] на житловий будинок за [ADDRESS] , подальші договори щодо цього майна суперечать Цивільному кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як наслідок підлягають до задоволення і вимоги позивача про скасування Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 22420128 на будинок за адресою [ADDRESS] внесених на підставі договору купівлі-продажу, 1682, 09.04.2008 року, посвідченого Маріна A.C. приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу та виключення з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості за реєстраційним номером : 6986650 зареєстровані 10.04.2008 11:22:46 за № 6986650 реєстратором: Приватний нотаріус Маріна A.C., підстава обтяження: договір іпотеки 014/4039/74/39669, 10.04.2008, об`єкт обтяження будинок, адреса [ADDRESS] , номер РВП: 22420128 та з Державного реєстру іпотек відомості за реєстраційним номером: 6987292, тип обтяження: іпотека, зареєстровано: 10.04.2008 11:11:41, реєстратором: Приватний нотаріус Маріна A.C., підстава обтяження: договір іпотеки 014/4039/74/39669, 10.04.2008, об`єкт обтяження будинок, адреса [ADDRESS] , номер РВП: 22420128, іпотеко держатель : ВАТ ЗОД «Райфайзен Банк Аваль», код 22090417, 90600 Закарпатська область, Рахівський район, м. Рахів, вул. І.Франка, 1, оскільки такі порушують права та законні інтереси позивача, про які зазначалося вище. Крім того, враховуючи, що позивач належними та допустимими доказами довів суду, що у процесі будівництва житлового будинку [ADDRESS] , ним як забудовником були використані будівельні матеріали, які зазначені у висновку будівельно-технічної експертизи, що проводилася експертом [PERSON] , тому такі слід повернути (витребувати) із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь позивача, зокрема тих, які були використані у незавершеному будівництвом будинку за адресою [ADDRESS] , щебінь мЗ 150, пісок м3 130, цемент тн 61,5, вапно тн 3, Бітумна мастика кг 335, шпаклівка кг 1770, клей до плитки кг 1350, замазка до плитки кг 35, плитка керамічна м2 200, гіпсокартон вологостійкий 9 мм. м2 130, цвяхи кг 120, дріт д=4мм кг 20, цегляні керамічні блоки 2НФ (марки М75) 250мм. х 120мм. х 138мм. тис.шт.28,5, пиломатеріали обрізні хвойних порід м3 19,4, пиломатеріали конструкцій даху хвойних порід м3 15,6, арматура д = 12 мм А400С кг 1970, арматура д=6 мм А240С кг 40, паркет м2 260, металопрофіль товщ. 0,45 м2 270, ринви д=15см мп 40, жолоба д=20см мп 55, скоби металеві кг 50, шурупи д=4мм довж. 20 мм кг 1, цегла керамічна М100 тис.шт. 0,4 дюбеля по дереву довж. 25 мм шт 3000, лист гладкий металевий товщ. 0,45см м2 15, розчин вогнезахисний кг 300, перильна огорожа дерев`яна мп/м2 15,5/18,6, вінтові сходи дерев`яні мп/м2 15,5/12,4, вікна металопластикові м2/шт 23,6/26, ворота гаражні м2/шт 5,5/1, двері дерев`яні з дуба м2/шт 53,2/19, плити пінополістирольні товщ. 5см. м2 465, сітка фасадна м2 500, суміш суха клеюча кг 5220, ґрунтовка л 87, фарба грунтуюча л 74, фарба фасадна кг 219. Судові витрати, що були понесені позивачем на оплату судового збору 1920 гривень (квитанція №56 від 25.10.2017), 6000 гривень (квитанція №55 від 25.10.2017) та 320 гривень (квитанція №57 від 25.10.2017) суд стягує з відповідачів порівну по 2060 гривень.

Outcome: approved