Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

17.06.2015 Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський [PERSON]" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 21.10.2015 заочним рішенням позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Ухвалою суду від 04 травня 2016 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 22.06.2011 відповідач та Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський [PERSON]" уклали договір № BLaЖГА00045791 , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 22.06.2014. У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 12.06.2015 відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 77822,1 грн. (сімдесят сім тисяч вісімсот двадцять дві гривні 10 копійок) в т.ч.: 14558,07 грн - заборгованість за кредитом, 5577,32 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8162,33 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом, 49524,38 грн - пеня. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не зявився, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову спираючись на надані письмові заперечення, просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору позики, оскільки 22.06.2011 останній з Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський [PERSON]" уклали кредитний договір № BLaЖГА00045791 , згідно якого [PERSON] надає Позичальнику строковий кредит у сумі 25000,00 грн з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у кредитному договорі строки. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач заявив клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Дослідивши матеріали справи, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд доходить висновку, що вимога про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту, а відповідно до умов договору плати за пропуск платежів у сумі 49524,38 грн, є недоведеною та необґрунтованою, тому в цій частині позивачу слід відмовити в задоволенні позову, в іншій - позов підлягає задоволенню. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти у сумі 28297,72 грн (двадцять вісім тисяч двісті девяносто сім гривень 72 копійки).

Outcome: partial