Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] 14.09.2015 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогою стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 5600 грн., необхідних для ремонту автомобіля, вказавши, що 15.04.2015 року на автодорозі Житомир - Могилів-Подільський 152 км.+500 м. мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль марки "Volkswagen Polo", державний номерний знак [NUMBER]. Повідомив, що даний факт підтверджується постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.05.2015 року по справі №138/1160/15-п (3/138/564/15), відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки «DAEWOO Nubira», державний номерний знак [NUMBER]. Зазначив, що сукупна вартість ремонту автомобіля "Volkswagen Polo" становить 43000 грн. на підставі Акту здачі-прийняття робіт №ОУ-0000037. Також вказав, що ним були оплачені послуги з евакуації та транспортування автомобіля, що підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт від 20.04.2015 року та товарним чеком від 20.04.2015 року і становлять 350 грн. Також зауважив, що страховик ПрАТ "Страхова група "ТАС", у якій застрахована цивільна відповідальність винуватця ДТП, відшкодував йому 37750 грн. На даний момент автомобіль "Volkswagen Polo" перебуває на території СТО, яке належить фізичній особі-підприємцю [PERSON], у звязку із недоплатою за ремонт позивачем в сумі 5250 грн., а загальна сума вимог становить 5600 грн. (5250 грн. + 350 грн.). Позивач [PERSON] в судових засіданнях 19.10.2015 та 13.11.2015 року підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснив, що до страхової компанії ПрАТ "Страхова група "ТАС" він взагалі не має претензій, а прагне, щоб ці гроші повернув відповідач, оскільки решту суми за ремонт автомобіля, яку не покрила страхова виплата, він заплатив сам, а до страхової компанії взагалі більше після цього не звертався. Повідомив, що відразу після дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль забрав евакуатор та транспортував до станції техобслуговування, яку запропонував страховик ПрАТ "Страхова група "ТАС". Зауважив, що не памятає чи подавав при зверненні до вказаного страховика разом із іншими документами акт прийому-передачі виконаних робіт від 20.04.2015 року. Також зазначив, що у серпні місяці поточного року після цього випадку його автомобіль був учасником іншої дорожньо-транспортної пригоди. Надалі після оголошеної за клопотанням представника відповідача щодо витребування додаткових доказів перервою в судові засідання 01.12.2015 року та 11.12.2015 року, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримавши заявлені позовні вимоги в повному обсязі, обставини чого не перешкоджають розгляду даної справи по суті. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судових засіданнях 19.10.2015 року, 28.10.2015 року, 13.11.2015 року та 01.12.2015 року заявлені позовні вимоги не визнали, вказавши, що позивач має право звернутися до страховика ПрАТ "Страхова група "ТАС" і якщо його не задовільнить страхова виплата, він вправі оскаржити рішення страхової компанії. Надалі за оголошеною перервою в судове засідання 11.12.2015 року відповідач та його представник, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не зявилися, при цьому представник відповідача подала письмові заяви, в яких просила розглянути дану справу у їх відсутність та відмовити в даному позові, також просила стягнути з позивача судові витрати, повязані з явкою до суду відповідача та його представника в сумі 1263,03 грн., на підтвердження чого надала оригінали та копії квитків на автобус та чеків з придбання палива. Представник третьої особи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судові засідання не зявлявся, за вказаних обставин належного виклику його неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст.6 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до положень п.22.1 ст.22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст.28 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, повязана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно положень ст.29 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно положень ст.12 "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Судом встановлено, що відповідно до змісту постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.05.2015 року, 15.04.2015 року о 12 годині 55 хвилин на 152 км. автомобільної дороги Житомир-Могилів-Подільський водій [PERSON] керуючи автомобілем "DAEWOO Nubira", державний номерний знак [NUMBER], не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки (дощ), а також не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Volkswagen Polo", державний номерний знак [NUMBER], в результаті чого транспортні засоби були пошкоджені, а тому [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.5). Згідно листа №3037 від 09.06.2015 року ПрАТ "Страхова група "ТАС" позивачу [PERSON] повідомлено про відшкодування йому як власнику автомобіля "Volkswagen Polo", державний номерний знак [NUMBER], згідно його заяви про страхове відшкодування від 20.04.2015 року страхової виплати в сумі 37750 грн. (а.с.8). Відповідно до копії заяви [PERSON] від 20.04.2015 року про страхове відшкодування (а.с.67), яка міститься в матеріалах Страхової справи №02624/02/2015/53 розмір шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу "Volkswagen Polo", державний номерний знак [NUMBER], під час дорожньо-транспортної пригоди 15.04.2015 року з вини [PERSON] самим позивачем застережено у розмірі 38000 грн. З копії повідомлення за вих. №6 від 25.06.2015 року фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.14) вбачається, що позивачу [PERSON] повідомлено, що відповідно до акту виконаних робіт №37 від 28.05.2015 року вартість відновлювального ремонту його автомобіля "Volkswagen Polo", державний номерний знак [NUMBER], № кузова: WVWZZZ6KZWR534396, склала 43000 грн., а вартість страхового відшкодування від СК "ТАС" становила 37750 грн., а тому заборгованість по ремонту автомобіля складає 5250 грн. При цьому позивачем не представлено суду копії згадуваного у вказаному повідомленні акту виконаних робіт №37 від 28.05.2015 року, натомість, матеріали страхової справи містять експертний висновок/калькуляцію №02624/0 від 18.05.2015 року (а.с.72-75), яким обраховано вартість ремонту автомобіля "Volkswagen Polo", державний номерний знак [NUMBER], в сумі 84056,95 грн., у тому числі вартість запасних частин та вартість матеріалів для фарбування 72439,21 грн., а також наявний рахунок на оплату №0000000037 від 19.05.2015 року фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.68) стосовно автомобіля "Volkswagen Polo", номер кузова: WVWZZZ6KZWR534396 на загальну суму 88002 грн. Проте, за обсягом наданих ПрАТ "Страхова група "ТАС" представнику відповідача матеріалів щодо виплати страхового відшкодування позивачу аналогічно викладена заява [PERSON] від 20.04.2015 року (а.с.47) не містить числового значення та літерного пропису розміру завданої шкоди, а рахунок-фактура №СФ-0000037 від 19.05.2015 року фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.52) щодо автомобіля "Volkswagen Polo", державний номерний знак [NUMBER], номер кузова: WVWZZZ6KZWR534396 містить суму 38000 грн. Із страхового акту №101728/02/15 від 09.06.2015 року та додатку №1 до нього (а.с.56) вбачається, що саме з розміру 38000 грн. за посиланням на заяву позивача [PERSON] від 20.04.2015 року страхувальником обчислено матеріальний збиток даного страхового випадку, без врахування витрат на евакуацію, про які позивачем вочевидь не повідомлено страховій компанії, незважаючи на визначений законом обовякок страхувальника щодо їх відшкодування, із врахуванням встановленої договором страхування цивільно-правової відповідальності від 10.10.2014 року, укладеного з [PERSON], франшизи в розмірі 250 грн. за різницею із якою визначено суму страхового відшкодування у розмірі 37750 грн. Відповідачем [PERSON] власним повідомленням від 16.04.2015 року (а.с.77) своєчасно та належним документом встановленого зразка повідомлено ПрАТ "Страхова група "ТАС", тобто страхувальника, яким застраховано цивільно-правову відповідальність, про дорожньо-транспортну пригоду за його участі. Письмової заяви [PERSON] щодо його згоди на особисте відшкодування завданої ним в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди шкоди матеріали страхової справи не містять. За таких обставин судом, з огляду на відсутність відомостей стосовно оспорювання позивачем здійсненого страхового відшкодування, вбачається погодження останнім його розміру, оскільки у відповідності до вимог п.36.2 ст.36 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обовязок страхувальника, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти мотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його обумовлений саме попередньою узгодженістю розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування; також додатково застережено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Здійснення огляду представником страхувальника пошкодженого автомобіля [PERSON] підтверджується відповідним актом від 07.05.2015 року (а.с.48, 78), підписаного спільно позивачем та представником страхувальника. З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги, що за наявності відповідних підстав для стягнення завданої шкоди у більшому, ніж фактично було заявлено позивачем, розмрі, включаючи оспорювані наразі додаткові витрати на ремонт автомобіля у розмірі 5250 грн. та витрати на його евакуацію в розмірі 350 грн., що у сукупності із здійсненою виплатою страхового відшкодування вочевидь не перевищують меж визначеної договором страхової суми в частині компенсації майнової шкоди у розмірі 50000 грн., непредявлення позивачем сукупності даних вимог до страхової компанії за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика визначають у даному конкретному випадку підстави відмови у задоволенні позовних вимог, за наслідком пред'явлення позову до неналежного відповідача та неможливості заміни первісного відповідача або залучення відповідної страхової компанії до участі в справі співвідповідачем інакше, аніж лише за заявою позивача в порядку ст.33 ЦПК України, якої позивачем [PERSON] за наданою йому можливістю в ході судового розгляду заявлено не було. Про аналогічне застережено у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки". Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ч.1 та п.3 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи, зокрема, витрат сторін, що повязані з явкою до суду їх та їх представників. Тому з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати повязані з роглядом справи, а саме: витрати, повязані з явкою до суду відповідача та його представника в сумі 1263,03 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved