Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

До суду звернувся позивач ТДВ «Експрес Страхування»» до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 4 259, 99 грн., посилаючись на те, що 11.01.2016 р. в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобіля «КІА» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля «Опель» д/н [NUMBER] , що належить ТОВ «Мантінга Україна». Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва подія сталася з вини відповідача. Автомобіль «Опель» д/н [NUMBER] на момент ДТП був застрахований в позивача на підставі договору страхування транспортного засобу від 25.03.2015 р. Згідно з цим договором позивач брав на себе зобов`язання виплатити страхове відшкодування у випадку пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок ДТП. На виконання умов договору страхування, позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі в розмірі 4 259, 99 грн. У зв`язку з наведеним, позивач звертається до суду з зазначеним позовом, посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, згідно з якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. 23.05.2019 р. ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить п. 3 прохальної частини позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 11.01.2016 р. в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобіля «КІА» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля «Опель» д/н [NUMBER] , що належить ТОВ «Мантінга Україна». Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2016 р. подія сталася з вини відповідача, якого притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП транспортний засіб «Опель» д/н [NUMBER] був застрахований в позивача на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу від 25.03.2015 р. Згідно з цим договором позивач брав на себе зобов`язання виплатити страхове відшкодування у випадку пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок ДТП. У відповідності до Калькуляції від 14.01.2016 р. №КА-003253 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель» д/н [NUMBER] складає 4 259, 99. 18.01.2016 р. позивачем виплачено потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 4 259, 99 грн., що підтверджується платіжним дорученням №29245 від 18.01.2016 р. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток у повному обсязі. Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Оскільки позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування, до нього перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи відповідальної за заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України "шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку". Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України "шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою". У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Стороною відповідача не надано суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем. З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 4 259,99 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved