Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, мотивуючи позов тим, що 18.05.2013 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2016 року шлюб між сторонами розірвано, доньку залишено проживати з матір"ю. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов"язків, зокрема, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач уникає зустрічей з дитиною, не несе будь-якого обов"язку щодо її виховання. Добровільно виділяти кошти на утримання спільної доньки відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім"ї не цікавиться. Відповідач працює за кордоном, інших дітей на його утриманні не має, а тому, просила стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розмірі по 2 000,00 грн. щомісячно з 19.06.2017 року до досягнення нею повноліття. Позивачка, представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позовній заяві, просили задоволити в повному обсязі. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнавли частково, не заперечили щодо стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки аліментів в розмірі по 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В решті позовних вимог просили відмовити з підстав наведених у письмовому запереченні (а.с.17, 18). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 13.11.2015 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання доньки. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Оскільки, двоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки слід визначити по 1 000 грн. щомісячно. Вказаний розмір аліментів зможе в повному обсязі забезпечити належний фізичний та духовний розвиток дитини. Крім цього, при визначенні вказаної суми алвіментів суд враховує те, що відповідач бере безпосередню участь у вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні (утриманні) доньки. Згідно наданих суду копій фотосвітлин, відповідач спілкується, зустрічається (гуляє, проводить спільно час) з донькою (а.с.19-21), проводить оплату за перебування [PERSON] в ДНЗ, що підтверджується довідкою №10 від 26.06.2017 року (а.с.22), а також відкрив у банку депозитний рахунок на ім"я дитини та періодично його поповнює, що підтверджується копією договору №30391708 на вклад "МІЙ ДЕПОЗИТ" на користь фізичної особи (з поповненням та капіталізацією) від 02.12.2016 року та копіями квитанцій (а.с.23-25). Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів в користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 1 000 (одній тисячі) гривень на дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 640,00 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved